Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Бершадської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації земельної ділянки, отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Михайлівка Бершадського району померла мати [PERSON] - [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - у тому числі, і право на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Бершадського району, призначену для ведення особистого селянського господарства. Право на дану земельну ділянку виникло на підставі розпорядження Бершадської РДА № 438 від 26.09.2008 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] і спадщину після її смерті прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] від прийняття спадщини відмовився у встановленому законом порядку. Маючи намір оформити належним чином вищезазначене майно, а саме: земельну ділянку, яка була передана матері [PERSON] у власність, він звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 47/02-31 від 07.02.2020 року. Вищезазначена відмова позбавила його можливості реалізувати свої права на спадкування. [PERSON] була включена у списки громадян працівників соціальної сфери, яким безкоштовно у власність були передані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства і на підставі розпорядження Бершадської РДА № 438 від 26.09.2008 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та визначені межі земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] .. Згідно розпорядження Бершадської РДА № 518 від 15.10.2010 року, була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянці [PERSON] - як працівнику соціальної сфери для ведення особистого селянського господарства на території Михайлівської сільської ради Бершадського району. Але, при житті [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку не було видано. Тобто, [PERSON] при житті розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але її завершення не здійснила і при житті не одержала державного акту про право власності на землю не зі своєї вини. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом померлої матері [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв у встановленому законом порядку, тому набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали [PERSON] , у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої їй відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім`я померлої, був позбавлений можливості здійснити права на спадкування в зв`язку з чим змушений був звернутися із даним позовом до суду. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.10.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 20.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 23.05.2022 залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] .. Залучено до участі у справі правонаступника Бершадської районної державної адміністрації - Бершадську міську раду Гайсинського району. В судове засідання позивач [PERSON] не явився. Представник позивача адвокат Мандзій Н.К. надала до суду заяву в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , який являється правонаступником [PERSON] в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 1,00 га розташовану на території Михайлівської сільської ради Бершадського району, призначену для ведення особистого селянського господарства, що була передана у власність [PERSON] , яка померла [INFO] . Представники відповідача Бершадської міської ради Гайсинського району, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явилися, жодних заяв та клопотань від них до суду не надходило. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Михайлівка Бершадського району померла мати [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] від 01.03.2011, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.1955. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно - у тому числі, і право на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Бершадського району, призначену для ведення особистого селянського господарства. Право на дану земельну ділянку виникло на підставі розпорядження Бершадської РДА № 438 від 26.09.2008 року, що підтверджується його копією. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] і спадщину після її смерті прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, що підтверджується довідкою № 716 від 18.12.2020 виданою Михайлівською сільською радою Бершадського району, копією заяви про прийняття спадщини зареєстрованої в реєстрі № 31, копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, копією витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру про заповіти. Інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] від прийняття спадщини відмовився у встановленому законом порядку, що підтверджується копією заяви про відмову від прийняття спадщини зареєстрованої в реєстрі № 36, довідкою № 306/01-16 від 18.08.2020 року виданою Бершадською ДНК. Маючи намір оформити належним чином вищезазначене майно, а саме: земельну ділянку, яка була передана матері [PERSON] у власність, він звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 47/02-31 від 07.02.2020 року. Вищезазначена відмова нотаріуса позбавила [PERSON] можливості реалізувати свої права на спадкування. [PERSON] була включена у списки громадян працівників соціальної сфери, яким безкоштовно у власність були передані земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією списку громадян працівників соціальної сфери, який є додатком 1 до розпорядження голови Бершадської РДА від 26.09.2008 року № 438. На підставі розпорядження Бершадської РДА № 438 від 26.09.2008 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та визначені межі земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] , що підтверджується листом Бершадського відділу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, викопіюванням з чергового кадастрового плану Михайлівської сільської ради Бершадського району. Згідно розпорядження Бершадської РДА № 518 від 15.10.2010 року, була затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянці [PERSON] - як працівнику соціальної сфери для ведення особистого селянського господарства на території Михайлівської сільської ради Бершадського району. Але, при житті [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку не було видано, що підтверджується відомостями, наданими відділом у Бершадському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.01.2020 року. Тобто, [PERSON] при житті розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, але її завершення не здійснила і [PERSON] при житті не одержала державного акту про право власності на землю. [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом померлої матері [PERSON] , спадщину після її смерті прийняв у встановленому законом порядку, тому набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали [PERSON] , у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої їй відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, однак за відсутності правовстановлюючого документу на ім`я померлої, був позбавлений можливості здійснити права на спадкування. Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 17.03.2021 [PERSON] [INFO] помер. Єдиним спадкоємцем за законом померлого [PERSON] є його син - позивач по справі [PERSON] , який спадщину після його смерті прийняв у встановленому законом порядку, що підтверджується копією спадкової справи № 117/2021 від 23.07.2021 року з індексом справи № 02-14. В зв`язку з чим [PERSON] набув право на спадкування усіх прав та обов`язків [PERSON] , у тому числі право на приватизацію земельної ділянки, переданої [PERSON] відповідним рішенням органу місцевого самоврядування. У відповідності до положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбаченого частиною 1 статті 1225 ЦК України. За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства. Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідачів, дійшов висновку, що позивач має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємця за законом, оскільки він прийняв спадщину після смерті свого батька, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві не ставиться вимоги про стягнення судового збору з відповідачів. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених при зверненні до суду з цим позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved