Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 07.11.2015 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 577, та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». На обґрунтування позову зазначила, що 07.11.2015 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, між нею та відповідачем постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття поваги та любові один до одного, спільного господарства не ведуть. Зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Вказала, що з лютого 2022 року вони з відповідачем не проживають разом. Строк для примирення не потрібний, оскільки примирення неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07.11.2015 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 577, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому\~засіданні встановлено,\~що з\~лютого 2022\~року сторони\~припинили шлюбно-сімейні\~відносини,\~причиною припинення\~шлюбно-сімейних\~відносин вказують\~непорозуміння,\~протилежні погляди\~на сім`ю,\~ведення домашнього\~господарства. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає\~заходів щодо\~примирення подружжя,\~якщо це\~не суперечить\~моральним засадам\~суспільства.\~В ході\~розгляду справи\~сторонами клопотання\~про надання\~їм часу\~для примирення\~не заявлялися.\~ Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved