Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] , від якого в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, дитина залишилася проживати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальну допомогу на утримання сина не надає. За вказаних обставин вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.10.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 07.11.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково визнав позовні вимоги, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів. Вказав, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2021 з нього стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно. Також на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки-пенсіонери, які в 2021 році в тяжкій формі перехворіли на COVID-19 та мають наслідки перенесеної хвороби. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, 20.10.2022 через канцелярію суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів. Просив врахувати, що він безробітній, до 07.11.2022 перебував на обліку у центрі зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю, на даний час знятий з обліку, за рішенням суду сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів. Крім того, матеріально допомагає своїм непрацездатним батькам пенсіонерам, які часто хворіють та потребують постійного лікування. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як визначено у статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). За змістом статті 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.01.2017 Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копією паспорта та витягом з реєстру територіальної громади від 11.08.2022. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно\~ достатті 182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання сина [PERSON] суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, однак на даний час офіційно не працевлаштований, до 07.11.2022 перебував на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, несе витрати по сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, а також наявність у нього непрацездатних батьків, які отримують невелику пенсію за віком, часто хворіють та потребують постійного лікування. Оцінивши в сукупності вищевикладені обставини, враховуючи,\~що батьки\~несуть обов`язок\~щодо утримання\~дітей рівноцінно, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, стягнення аліментів саме в такому розмірі буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, відповідатиме чинному законодавству та не допустить надмірне обмеження прав та законних інтересів відповідача. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст. 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 992,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial