Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог позивач просить: припинити режим спільної сумісної власності на об`єкти нерухомого майна: - земельну ділянку площею 0,1387 га, кадастровий номер 3221482001:01:005:0002, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 170,22 кв.м за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1387 га, кадастровий номер 3221482001:01:005:0002, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) право власності на Ѕ частку житлового будинку загальною площею 170,22 кв.м за адресою: [ADDRESS] ; вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] фактично понесені судові витрати в сумі 4383,90 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.2012 р. позивач та відповідач уклали шлюб. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2018 р. шлюб розірвано. 06.05.2016 р. відповідач придбав у своєї матері [PERSON] земельну ділянку площею 0,1387 га, кадастровий номер 3221482001:01:005:0002, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . 24.10.2016 р. державним реєстратором Васильківської районної державної адміністрації зареєстроване право власності в цілій частці за [PERSON] на житловий будинок загальною площею 170,22 кв.м, житловою площею 85кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Після реєстрації права власності на будинок сім`я позивача та відповідача була зареєстрована в ньому. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2018 р. відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судовго розгляду. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2020 р. провадження було зупинено до набрання законної сили рішення у справі № 362/6012/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки . Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2021 р. провадження у справ відновлено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, зазначила, що зареєстрована та проживає в спірному будинку, відповідач не погоджується на вирішення спору в позасудовому порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги. Вказала, що позивач неодноразово зверталась до поліції, оскільки відносно неї та дітей з боку відповідача вчинялось домашнє насильство, тому звернулась до суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказала, що спірне майно було придбане сторонами за час перебування їх в шлюбі. Оскільки, відсутні вимоги про поділ будинку в натурі, вважає, що спір між сторонами це не вирішить. Сторона відповідача не заперечує, що кожному належить по Ѕ у спірному майні. Відповідач у судовому засіданні [PERSON] в судовому засіданні підтримав свого представника. Суд, заслухавши думку сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, 06.03.2012 р. між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 44. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до копії рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2018 р., шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що 06.05.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1387 га, кадастровий номер 3221482001:01:005:0002, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Носенко Г.А. та зареєстровано в реєстрі №394. Відповідно до копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 0,1387 га, кадастровий номер 3221482001:01:005:0002, що розташована за адресою: [ADDRESS] , виконаного ПП «Консалтингова фірма «ЛАГГАР» на замовлення позивача [PERSON] , ринкова вартість становить 104244 грн., що в перерахунку на квадратний метр становить 75,16 грн. (станом на 28.09.2017 р.). Відповідно до оновленого аналогічного звіту ринкова вартість земельної ділянки становить 143801 грн., що в перерахунку на квадратний метр становить 103,68 грн. (станом на 06.12.2018 р.). Згідно Довіреності від 05.07.2016 р., [PERSON] уповноважує [PERSON] представляти його інтереси в органах державної влади, вирішувати питання пов`язані з отриманням декларації про початок будівельних робіт та будівельного паспорта забудови належного йому на праві власності земельної ділянки. Як вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.10.2016 р., за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок загальною площею 170,22 кв.м, житлова площа 85 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , час державної реєстрації - 24.10.2016 р. Також даний факт підтверджується копією рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.10.2016 р. № 32076046 державного реєстратора Васильківської РДА прав на нерухоме майно Садикової Ірини Ігорівни. Як вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2019 р., за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок загальною площею 170,22 кв.м, житлова площа 85 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , час державної реєстрації - 24.10.2016 р., та на земельну ділянку площею 0,1387 га, кадастровий номер 3221482001:01:005:0002, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , час державної реєстрації - 06.05.2016 р. Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок від 23.08.2016 р. № 09/16, розташованого за адресою: [ADDRESS] , замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , загальною площею 170,22 кв.м, житловою площею 85 кв.м. Відповідно до копії звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 170,22 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , виконаного ПП «Консалтингова фірма «ЛАГГАР» на замовлення позивача [PERSON] , ринкова вартість становить 392527,00 грн., що в перерахунку на квадратний метр становить 2306 грн. (станом на 28.09.2017 р.). Відповідно до оновленого аналогічного звіту ринкова вартість житлового будинку становить 483935,00 грн., що в перерахунку на квадратний метр становить 2843,00 грн. (станом на 06.12.2018 р.). Відповідно до копії акту від 02.10.2019 р. обстеження житла гр. [PERSON] депутатом Данилівської сільської ради в присутності сусідів, підтверджено факт, що зі слів [PERSON] будинок за адресою: [ADDRESS] , почав будуватись в 2008 р. і закінчився будуватись в 2016 р. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2021 р. (справа №362/6012/19), що набарало законної сили, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки відмовлено. Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено, що спірна земельна ділянка та житловий будинок були набуті в період шлюбу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст.368 ЦК України. Згідно ст.ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ст.ст.69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до роз`ярень викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, ч.3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. В силу вимог ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Відповідно до вимог п. 18.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодаства при розгляді цивільних справ» та до положень статей 81, 116 ЗК зокрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то уразі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка немала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, надавши оцінку заявленим позовним вимогам, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи, що спірний житловий будинок та земельну ділянку, яка знаходиться під ним, було набуто під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, суд вважає, що в порядку поділу спільного майна подружжя необхідно визнати за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки під ним, за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved