Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 16.12.2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 10067-12/2020, який був підписаний позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідач порушив умови договору, вчасно кредит не повернув. Внаслідок Договору факторингу від 11.08.2021, укладеного первісним кредитором з ТОВ «ФК «ЄАПБ» (позивачем), до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача по даному Кредитному договору в загальній сумі 25480,00 грн., з яких 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 18480,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Фактором, тобто Позивачем, було повідомлено Відповідача про відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, незважаючи на що Відповідач протягом серпня - грудня 2021 року та і січні-лютому 2022 року сплатив правонаступнику кредитодавця 7000,00 грн., які були зарахована як погашення відсотків за користування кредитом. Жодних інших штрафних санкцій з моменту отримання права вимоги Позивач не нараховував, а тому заборгованість Відповідача перед ним становить 18480,00 грн., і складається вона із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 18480,00 грн. Саме цю суму Позивач і просить стягнути з Відповідача. Короткий зміст заперечень відповідача. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву та клопотання про продовження строку на його подання, яке судом задоволено. Відповідач вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав докази, які підтверджують факт видачі відповідачу кредитних коштів, тобто виконання ним своїх фінансових зобов`язань, виходячи зі змісту Законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, позовна заява не містить доказів укладення договору в електронній формі, зокрема одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття пропозиції. Також відповідач вважає, що позивачем не надано суду доказів відступлення права вимоги за кредитним договором новому кредитору, та доказів направлення і отримання відповідачем повідомлення про заміну кредитора. В розрахунку боргу наявна невідповідність в нарахуванні процентів в перші сім днів акційного періоду. Короткий зміст відповіді на відзив. Позивач просить не визнавати поважними причини пропуску відповідачем строку для подання відзиву, насамперед з огляду на те, що відповідачем не надано окреме клопотання, та не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин. Стосовно укладання сторонами кредитного договору, вважає, що він відповідає вимогам ст.ст. 626, 628, 638 ЦК України та Закону України «Про електрону комерцію». Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору свідчать ті обставини, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, строк та умови кредитування. Також позивач надав додаткові докази по справі щодо отримання відповідачем кредиту: детальні розрахунки заборгованості та докази, що підтверджують перерахування коштів [PERSON] за укладеним кредитним договором.Позивач зазначив, що ці докази він отримав від первісного кредитора - ТОВ «ФК «Інвеструм». Процесуальні дії у справі. 16.08.2022 позовна заява надійшла до суду. 31.08.2022 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 13.09.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні задоволено клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач причини неявки суду не повідомив, його позиція щодо позовних вимог викладена у відзиві на позов, в задоволенні позову просив відмовити. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Відповідно до Договору про надання фінансового кредиту № 10067-12/2020 від 16 грудня 2020 року, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надає [PERSON] кредитний у розмірі 7000,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 14 січня 2021 року. Відповідач зобов`язується сплачувати кошти у встановлений в договорі строк, до 08.05.2021, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 2,20 % на добу від суми кредиту. Також п.1.4. Договору передбачено, що протягом 7 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування відсотків в цей час здійснюється за ставкою 0,01 % на добу, з восьмого дня процентна ставка нараховується у розмірі 2,20 % на добу. Також сторонами підписано графік розрахунків, який є додатком № 1 до зазначеного Договору (а.с.5-7). Договір та графік платежів підписано електронними підписами сторін. Згідно з Інформаційною довідкою за вих. № 176/07 від 20.07.2022, через платіжний сервіс «Platon» було проведено транзакцію № 30811-61880-18067 від 16.12.2020 про перерахування 7000 грн. на банківську картку № [NUMBER] , номер якої вказано [PERSON] при укладенні кредитного Договору. Розмір заборгованості відповідача по Кредитному договору №10067-12/2020 підтверджується наданим позивачем розрахунком, згідно з яким заборгованість станом на 11.08.2021 за кредитним договором № 10067-12/2020 становить 25480,00 грн. і складається із тіла кредиту у розмірі 7000 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 18480 грн. (а.с.15-16). 11.08.2021 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 11082021, на підставі якого до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, в тому числі - до відповідача в сумі 25480,00 грн., з яких 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 18480 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.10-13). 18.08.2021 за вх. № 5010684-1 позивачем, як правонаступником кредитора, було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по Кредитному договору № 10067-12/2020 від 16.12.2020 року, вказано суму боргу, який перейшов до нового кредитора, та повідомлено реквізити для його сплати (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини з відступлення права грошової вимоги фактору, належного виконання зобов`язань за договором кредиту та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Норми права, які застосовує суд. За нормами ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Нормою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Крім того відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Стаття 1082 ЦК України передбачає, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Так, позивачем надано в якості доказів позовних вимог копію кредитного договору з додатками до нього, копію договору факторингу, розрахунок заборгованості на момент передачі права вимоги за кредитним договором. Щодо тверджень відповідача про відсутність доказів укладення ним кредитного договору з підписанням електронним підписом, суду зазначає наступне. Особливості укладання кредитного договору в електронному виглядівизначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 цього Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, суд враховує правову позицію ВСУ, викладену у Постанові від 16.12.2020 № 561/77/19 щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора, і погоджується з позивачем, що без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідачем не надано доказів визнання спірного кредитного договору недійсним, не спростована належними доказами та обставина, що він отримав кредитні кошти та не виконав умови кредитного договору. Доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором, суду також не надано. Отже, суд вважає, що після підписання договору сторонами, між ними виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги Банку відповідно до укладеного договору - повернути кредит і сплатити відсотки за їх користування. До того ж, позивачем належним доказом доведено зарахування коштів у сумі кредиту на картковий рахунок відповідача. Суд погоджується з відповідачем в тій частині, що позивачем не надано докази отримання ним інформації про відступлення права вимоги за кредитним договором, оскільки, незважаючи на те, що матеріали позову містять повідомлення від 18.08.2021, але дійсно не містять доказів його направлення відповідачу. До того ж, як встановлено судом, з 18.08.2021 місце проживання відповідача зареєстровано за іншою адресою. Водночас, суд вважає, що якщо відповідач не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, він не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, згідно з якою неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Разом з тим, суд критично ставиться до тверджень позивача про часткову сплату відповідачем кредитного боргу вже після заміни кредитора (як зазначено в позові, щомісячно у розмірі по 1000 грн., починаючи з 25.08.2021 по 18.02.2022 - всього на суму 7000 грн., і зменшення заборгованості до 18840,00 грн.), оскільки жодного доказу такої обставини не надано. Витягом з реєстру боржників і розрахунком заборгованості підтверджується, що сума боргу становить 25840,00 грн., але вимоги заявлені позивачем на 18840,00 грн., що є правом останнього. Оскільки відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених стороною вимог, суд вважає, що саме ця сума підлягає до стягнення. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved