Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені яких на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулись до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті відповідно чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку площею 0,8448 га, з яких 0,25 га цільове призначення для обслуговування житлового будинку та 0,5948 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони являються спадкоємцями померлого по закону і частково оформили свої спадкові права. Проте не можуть оформити свої спадкові права на заявлене майно, оскільки батько, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку, за життя не зареєстрував на неї право власності. З даної причини їм було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, просила задовольнити позов за обставин на його обґрунтування. Від представника відповідача\~надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та про визнання позову. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний запис № 6 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Капустинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 04 жовтня 2010 року. У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 31 травня 2011 року за №157 [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . В склад його сім`ї входили: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . Факт шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 09 травня 1982 року Капустинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. Факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як між дітьми та батьком, підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24 лютого 1983 року Капустинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 жовтня 1998 року Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області та Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №116/2011, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 10 лютого 2011 року вбачається, що позивачі являються спадкоємцями за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] і вже частково оформили свої спадкові права на інше спадкове майно. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка, площею 0,8448 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Капустинської сільської ради по [ADDRESS] . Землю передано для обслуговування житлового будинку 0,25 га та ведення особистого селянського господарства 05948 га. На дану земельні ділянку [PERSON] оформив спадкове право згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 03 лютого 2009 року за р. № 1-257, але не зареєстрував право власності на земельну ділянку шляхом виготовлення Державного акту про право власності. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на заявлену земельну ділянку державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області листами від 29 червня 2022 року за №№553/02-14, 554/02-14, 555/02-14 відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації Хмельницької області від 08 травня 2009 року за №22678350 за [PERSON] зареєстроване право власності на домоволодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 03 лютого 2009 року за р.№1-256. Відповідно до роз`ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивачі є його спадкоємцями за законом та прийняли спадщину, відсутній спадковий спір, однак вони не можуть оформити право власності на вказане спадкове майно, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності, а також не можуть в адміністративному порядку звернутися задля оформлення права власності, так як власник помер, тому права позивачів підлягають захисту, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті їхніх прав. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved