Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

24.07.2020 року [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокат Глушпенко В.О. звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів до ТОВ «Теплопостачсервіс». 04.08.2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 17.08.2021 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що 22.09.2016 року між нею та ТОВ «Теплопостачсервіс» укладено договір № В5/16 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до умов, зазначеного вище, договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру за адресою: [ADDRESS] ., що належить [PERSON] на праві приватної власності, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги. [PERSON] за власні кошти встановлено індивідуальні лічильники гарячого водопостачання та тепла за показниками яких остання сплачувала за надані відповідачем послуги. В подальшому, в рахунках на оплату зазначених вище послуг з`явилася додаткова стаття нарахувань - опалення місць загального користування, що не передбачена умовами договору. [PERSON] вважає, що законні підстави для зазначених вище нарахувань відсутні, що призвело до безпідставного нарахування їй плати за опалення місць загального користування з лютого 2019 року по квітень 2020 року у розмірі 2 616, 43 грн., що були безпідставно набуті відповідачем. Так, позивачка зазначає, що відповідач здійснює спірні нарахування за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що прийнята 22.11.2018 року, однак зазначена Методика не підлягає до застосування, оскільки між нею та відповідачем з 01.05.2019 року не укладеного нового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії після набуття чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги», що прийнятий 09.11.2017 року. Просила визнати протиправними дії ТОВ «Теплопостачсервіс» щодо здійснення їй нарахувань опалення місць загального користування та зобов`язати відповідача виключити з рахунку про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води статтю нарахувань опалення місць загального користування; стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті 2 616, 43 грн. та 2 000, 00 грн. моральної шкоди. 27.10.2022 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача ТОВ «Теплопостачсервіс», відповідно до змісту яких останні заперечували проти позову, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі. У судовому засіданні 27.10.2022 року сторони відсутні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його та [PERSON] відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про завершення розгляду справи за його відсутності, просив врахувати подані ним письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.09.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Теплопостачсервіс» укладено договір № В5/16 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до умов, зазначеного вище, договору, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру за адресою: [ADDRESS] ., що належить [PERSON] на праві приватної власності, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги. Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначає, що за власні кошти встановила індивідуальні лічильники гарячого водопостачання та тепла за показниками яких сплачувала за надані відповідачем послуги. В подальшому, в рахунках на оплату зазначених вище послуг з`явилася додаткова стаття нарахувань - опалення місць загального користування, що не передбачена умовами договору. Вважає, що законні підстави для зазначених вище нарахувань відсутні, що призвело до безпідставного нарахування їй плати за опалення місць загального користування з лютого 2019 року по квітень 2020 року у розмірі 2 616, 43 грн., що були безпідставно набуті відповідачем. Так, на її думку, відповідач здійснює спірні нарахування за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що прийнята 22.11.2018 року, однак зазначена Методика не підлягає до застосування, оскільки між нею та відповідачем з 01.05.2019 року не укладеного нового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії після набуття чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги», що прийнятий 09.11.2017 року. Однак, термін «місця загального користування» є синонімом терміну «допоміжні приміщення». Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, ст. 382 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року № 4-рп/2004, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від опалення місць загального користування є порушенням санітарно-гігієнічних норм, призводить до виникнення плісняви, сирості та, як наслідок, руйнування будинку, порушує права співвласників будівлі, які утримують її пропорційно до своєї частки. Порядок надання комунальних послуг, їх обліку та оплати, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Порядок визначення витрат теплової енергії та опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлено Методикою, затвердженою наказом Мінбуду України від 31.10.2006 року № 359, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.11.2006 року за № 1237/13111. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2180-VIII введений в дію з 01.05.2019 року. З цієї дати втратив чинність закон № 1875-IV. Відповідно до Закону № 1875-IV та Закону № 2189-VIII, на виконання яких розроблена Методика 315, комунальними послугами є, зокрема, послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення. Підприємства тепло, водопостачання та водовідведення надавали комунальні послуги та нараховували плату за них відповідно до вимог Закону № 1875-IV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договорів, оформлених на підставі типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2189-VIII, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Отже, укладений з позивачкою, до введення в дію Закону № 2189-VIII, договір є чинним та до нього мають бути застосовані положення Правил № 630 та Методики № 359, а не Методика № 315. Відповідно здійсненні відповідачем нарахування є чинними, а тому підстав для визнання протиправними дій ТОВ «Теплопостачсервіс» щодо здійснення нарахувань опалення місць загального користування та зобов`язання відповідача виключити з рахунку про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води статтю нарахувань опалення місць загального користування, а також стягнення з відповідача на користь [PERSON] 2 616, 43 грн. немає. Наразі, приймаючи до уваги, зазначені вище висновки суду, відповідно відсутні й підстави для стягнення моральної шкоди. З огляду на викладене вище, позовні вимоги [PERSON] від імені та в інтересах якої діє адвокат Глушпенко В.О. до ТОВ «Теплопостачсервіс» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів, не підлягають задоволенню судом. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed