Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 14.02.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] (далі Позивач) боргу на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в сумі 51261,51 грн. 04.08.2022\~року на\~підставі заяви\~стягувача за\~вказаним виконавчим\~написом приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Вінницької\~області Турським\~О.В\~було відкрито\~виконавче провадження\~№ 69559405. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, тому виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. З огляду на зазначене вище, представник позивача звернувся до суду з цією позовною заявою та просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ухвалою суду від 25.08.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 25.08.2022 р. зупинено стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. від 14.02.2022 р., зареєстрованого в реєстрі за №15299, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича ВП №69559405 про стягнення з [PERSON] грошових коштів, до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим на наслідками вирішення спору. Ухвалою суду від 25.08.2022 р. витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича докази, а саме : належним чином засвідчену копію виконавчого напису від 14.02.2022 року за реєстровим № 15299 та усі документи, на підставі яких було вчинено цей виконавчий напис. 13.09.2022 р. судом отримано витребувані докази. 20.09.2022 р. від відповідача АТ «Альфа -Банк» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, так як виконавчий напис вчинений відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, разом із відзивом подав заперечення проти заявлених витрат на професійну правничу допомогу, в якому зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними та необґрунтованими. Треті особи правом на надання до суду пояснень щодо позову не скористалися. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. 14.02.2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] боргу на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в сумі 51261,51 грн. 04.08.2022 року на підставі заяви стягувача за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В було відкрито виконавче провадження № 69559405. Постанову для виконання направлено за місцем роботи позивача. У виконавчому написі від 14.02.2022 р. за реєстровим № 15299 зазначено про те, що строк платежу за Кредитним договором № 491050997 від 18.05.2021 року настав, при цьому нотаріус не вказав конкретну дату настання строку платежу, чим порушив ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02. 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.061999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10.12.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року\~№662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Тобто,\~виконавчий напис\~було вчинено\~14.02.2022\~року,\~в період\~часу,\~коли законодавством\~не була\~передбачена можливість\~вчинення виконавчого\~напису на\~підставі кредитного\~договору,\~укладеного в\~простій письмовій\~формі,\~тобто після\~набрання законної\~сили постановою\~Київського апеляційного\~адміністративного суду\~від 22.02.2017\~року в\~справі №\~826/20084/14.\~Укладений між\~банком та\~позивачем кредитний\~договір,\~який був\~наданий нотаріусу\~для вчинення\~виконавчого напису,\~не був\~посвідчений нотаріально,\~тому наявні\~підстави для\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~у зв`язку\~з недотриманням\~умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом встановлено, що позивач заперечує такий розмір заборгованості. Вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1488,60 грн. (992,40+ 496,20). Окрім цього, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Між позивачем та адвокатом Чернілевською Р.В. укладено Договір про надання правової допомоги від 20.08.2021 р. Відповідно до акту виконаних робіт та надання послуг від 23.08.2022 р. вартість правової допомоги становить 4 000,00 грн. Суд не вважає такий розмір витрат на професійну правничу допомогу неспівмірним та необґрунтованим.

Outcome: approved