Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» через свого представника - адвоката Борзенкову Юлію Миколаївну звернулось до Октябрського районного суду м. Полтави з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гранд» грошові кошти у розмірі 19 055,00 грн., витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 грн. та 2 481,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.11.2020 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2103, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля BMW 3281, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Транспортний засіб BMW 3281, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів №06-GR\\09-l18-002161 від 21.11.2019 в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2021, ДТП сталась внаслідок порушення ПДР України Відповідачем. Матеріальний збиток згідно Рахунку №21 від 04.09.2018 ПП [PERSON] дорівнює 19 055,00 грн. Оскільки, транспортний засіб BMW 3281, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів №06-GR\\09-118-002161 від 21.11.2019 у ТДВ СК «Альфа-Гарант», останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 19 055,00 грн. Товариством було направлено регресну вимогу відповідачу 20.04.2021, проте на даний час відповіді на вказану вимогу не отримано. Представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи. Причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 12.01.2021, 21.11.2020 о 17.55 год. [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] в м. Харків на вул. Владислава Зубенко, 25, не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем BMW 3281 д.н.з. [NUMBER] , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, заподіяно матеріальну шкоду. Своїми діями [PERSON] порушив ПДР та вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. Даною постановою суду н/л [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито. (а.с. 16) Власником транспортного засобу марки «ВАЗ 2103», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , а власником автомобіля BMW 3281, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 29.11.2018. (а.с. 8-9, 12) 24.11.2020 [PERSON] повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про ДТП, яка відбулася 21.11.2020, що підтверджується заявою про настання події. (а.с. 10-11) Матеріальний збиток згідно Рахунку №21 від 04.09.2018 ПП [PERSON] дорівнює 19 055,00 грн. (а.с. 21) Оскільки транспортний засіб BMW 3281, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був застрахований по договору добровільного страхування транспортних засобів №06-GR\\09-118-002161 від 21.11.2019 у ТДВ СК «Альфа-Гарант», останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 19 055,00 грн. (а.с. 6-7, 25) Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч.1 ст.1191 цього ж Кодексу, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Ч. 2 ч.1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збиток, завданий джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній вій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 ст. 1187 ЦК). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення з [PERSON] коштів в порядку регресу в сумі 19 055,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Також позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги. Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано суду наступні докази: витяг з договору про надання правової допомоги від 14 травня 2019 року, укладеного між ТОВ СК «Альфа-Гарант» та адвокатським бюро «Грідін і Партнери»; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 23 лютого 2022 року; акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019; платіжне дорученням №ID-165134 від 27.07.2021 про оплату правової допомоги у розмірі 5000 грн.; завдання-доручення до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019. (а.с. 32-42) Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved