Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Міщенко А.М. звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 13602 грн. 00 коп. Про наявність виконавчого напису [PERSON] стало відомо після відкриття виконавчого провадження в Світловодському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не погоджується з виконавчим написом, на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки вважає стягнення з неї за виконавчим написом нотаріуса заборгованості необґрунтованим внаслідок порушення процедури вчинення виконавчого напису, а також з підстав неправомірності вимог стягувача. Посилання на розрахунок виникнення заборгованості у виконавчому написі взагалі відсутнє, тому позивач звертається до суду за захистом своїх прав, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості. (а.с.1-2) Ухвалою від 19 серпня 2022 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, відстрочено позивачу сплату судового збору за подання позову до суду до ухвалення рішення у справі, призначено судове засідання. (а.с. 17-20) 14 вересня 2022 року від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» директора С.К.Велікданова засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON] в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни, зареєстрованого за №32618 від 22 грудня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст. 206 ЦПК України. (а.с.26) Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Міщенка А.М. надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. (а.с.29) Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки, поштове повідомлення повернулось до суду з відміткою про вручення адресату судової кореспонденції. (а.с.24,42,43,45). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус КМНО Солонець Т.М. до суду не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток (а.с.36,44). Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Згідно виписки з рахунка [PERSON] за кредитним договором № 75812265 від 08 липня 2021 року за період з 19 листопада 2021 року по 22 грудня 2021 року загальна сума заборгованості складає 13552 грн., станом на 22 грудня 2021 року заборгованість боржника не погашена, відсотки та/або штрафні санкції не нараховуються. (а.с.9) 22 грудня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 32618, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1911 від 19 листопада 2021 року за кредитним договором № 75812265 від 08 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] . Стягнення визначено за період з 18 листопада 2021 року по 22 грудня 2021 року на суму: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9552,00 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 50,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13602,00 грн.(а.с.8) Постановою державного виконавця Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мацко Н.М. від 05 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69561761 з виконання виконавчого напису № 32618, виданого 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» боргу у сумі 13602,00 грн. (а.с.10) Представник відповідача визнав позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про його задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~№32618\~від 22\~грудня 2021\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки ухвалою суду від 19 серпня 2022 року позивачу відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення по справі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved