Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

У жовтні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який неодноразово уточнював, збільшуючи та зменшуючи позовні вимоги, про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позовна заява мотивована тим, що 15 серпня 2015 року він уклав шлюб з [PERSON] , який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2020 року було розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідачка змінила замок на вхідних дверях належної їй на праві власності квартири, а всі речі, яку були ними придбані за час шлюбу, залишила в себе та в добровільному порядку їх розділяти не бажає. Вважає, що оскільки між ними не було домовленості стосовно часток майна у спільній сумісній власності подружжя і вони не укладали з цього приводу шлюбного договору, отже він має право на Ѕ частку майна, яке було набуте разом з відповідачкою в шлюбі, а саме: - мікрохвильову піч «Самсунг» вартістю 3500 грн; - набір меблів для кухні вартістю 15000 грн; - витяжку для кухні «Піраміда» вартістю 4000 грн; - електричну м`ясорубку «Сатурн» вартістю 2000 грн; - стіл обідній вартістю 12000 грн; - 4 стільці вартістю 6000 грн; - кофемолку вартістю 700 грн; - двоспальне ліжко вартістю 5000 грн; - матрац до двоспального ліжка вартістю 3000 грн; - телевізор «Самсунг» вартістю 9000 грн; - телевізор «LG 52» вартістю 17000 грн - журнальний стіл вартістю 1000 грн; - пилосос «Zanussi» вартістю 2000 грн; - приставку до телевізора «СМАРТ-ТВ» вартістю 2000 грн; - електричний утюг «Сатурн» вартістю 1000 грн, а всього загальною вартістю 84700 грн (т. 1, а.с.\~108-109). \~ \~ \~ \~Крім того, за час їх спільного проживання протягом 2019 року він разом зі своїм батьком зробив ремонт дачного будинку, що на той час належав на праві власності відповідачці, а також будівництво на території вказаної дачної земельної ділянки цегляного підвалу, системи водополиву, на що були витрачені матеріали: - цегла б/у в кількості 3 тисяч на загальну суму 7500 грн; - цемент 15 мішків по 50 кг на загальну суму 2130 грн; - пісок річковий 10 куб. м вартістю 3400 грн; - щебінь 6 куб. м вартістю 4320 грн; - дерев`яний брус 100*100 в кількості 12 шт. вартістю 1560 грн; - металева арматура на суму 750 грн; - шифер з листа на суму 360 грн; - піноблоки в кількості 140 шт. на суму 1700 грн; - дерев`яний брус різного розміру на загальну суму 4639 грн; - пластикові труби для водополиву з арматурою на суму 980 грн; - електрокабель для освітлення дачного будинку 25 м вартістю 300 грн; - електролічильник вартістю 800 грн; - щебінь 5-20 в кількості 3 куб. м на суму 1036 грн, а всього загальною вартістю 29475 грн. Окрім того, у заявах від 08 лютого 2021 року та від 16 березня 2021 року позивач додатково збільшив позовні вимоги, додавши до переліку майна, набутого сторонами за час шлюбу земельну ділянку для індивідуального садівництва, площею 0,07 га з кадастровим номером 5910136300:10:007:1017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 10000 грн та придбані ним до шлюбу золоті обручки вартістю 6912 грн (т. 1, а.с. 101, 110). \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просить: \~ \~ \~ \~- визнати вказане майно спільним сумісним майном подружжя та стягнути з відповідачки на його користь Ѕ частину вартості зазначеного майна у розмірі 68999 грн (т. 1, а.с. 108-109); \~ \~ \~ \~- стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 6912 грн за придбані ним до шлюбу золоті обручки , які є його особистою приватною власністю (т. 1, а.с. 101); \~ \~ \~ \~- визнати за ним право власності на Ѕ частину земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,07 га з кадастровим номером 5910136300:10:007:1017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 10000 грн (т. 1, а.с. 110). \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12\~листопада 2020 року. \~ \~ \~ \~10 листопада 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] мотивує тим, що під час шлюбу з відповідачем за спільні сумісні кошти ними було придбано майно, яке не вказано у первісному позові, а саме: 1) автомобіль ВАЗ 2107, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER] за 2700 доларів США; 2) електродрель «BOSCH», яку вона оцінює з урахуванням зносу 5000 грн; 3) набір викруток в кількості 6 штук, оціночною вартістю 500 грн з урахуванням зносу; 4) паркетну пилу «Девольт» заявленою вартістю з урахуванням зносу 3000 грн; 5) лобзик заявленою вартістю з урахуванням зносу 800 грн; 6) болгарку «Pro craft» маленьку заявленою вартістю з урахуванням зносу 2000 грн; 7) перфоратор заявленою вартістю з урахуванням зносу 2500 грн; 8) плиткоріз водяний заявленою вартістю з урахуванням зносу 7000 грн; 9) болгарку «Pro craft» заявленою вартістю з урахуванням зносу 3000 грн; 10) електрокосу заявленою вартістю з урахуванням зносу 2000 грн; 11) лазерний рівень заявленою вартістю з урахуванням зносу 500 грн; 12) компресор заявленою вартістю з урахуванням зносу 4000 грн; 13) шуруповерт «Дніпро-М» заявленою вартістю з урахуванням зносу 2500 грн; 14) набір насадок для електроінструменту заявленою вартістю з урахуванням зносу 1000 грн; 15) сварочний апарат заявленою вартістю з урахуванням зносу 3500 грн; 16) сварочну маску заявленою вартістю з урахуванням зносу 500 грн; 17) рівень «Дніпро-М» заявленою вартістю з урахуванням зносу 700 грн; 18) відеореєстратор для автомобіля заявленою вартістю з урахуванням зносу 2000 грн, а всього майна на загальну суму 91\~700 грн. \~ \~ \~ \~Водночас, відповідачка визнає, що під час шлюбу нею та відповідачем за спільні сумісні кошти було куплено наступне майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: - мікрохвильову піч «Самсунг», купленою за 3167 грн 91 коп., оціночною вартістю з урахуванням зносу 1500 грн; - набір меблів для кухні, який складається з 7 навісних шафів та 7 нижніх шафів, куплений за 9190\~грн, з врахуванням зборки та установки, оціночною вартістю зі зносом 4000 грн; - витяжку для кухні «Піраміда», купленою за 2000 грн, яку вона оцінює з урахуванням зносу в 1000\~грн; - стіл обідній, куплений за 4231 грн 14 коп., оціночною вартістю з урахуванням зносу 1500\~грн; - 4 стільці, куплені за 4400 грн, які вона оцінює з урахуванням зносу в 500 грн кожний на суму 2000 грн; - двоспальне ліжко, куплене за 1890 грн, оціночною вартістю з урахуванням зносу 500 грн; - матрац для двоспального ліжка, куплений за 2100 грн, оціночною вартістю з урахуванням зносу 500 грн; - кольоровий телевізор «Самсунг», куплений за 6000 грн, який з урахуванням зносу вона оцінює в 4000 грн; - пилосос «Zanussi», який вона оцінює в 100 грн, оскільки він перебуває в неробочому стані та потребує відновлювального ремонту; - приставку до телевізора «СМАРТ-ТВ», куплена за 1700 грн, яку вона оцінює з урахуванням зносу в 500 грн; - електричний утюг «Сатурн», куплений за 300 грн, який вона оцінює з урахуванням зносу в 100\~грн; - кольоровий телевізор «LG 49», куплений за 15081 грн за кредитні кошти, з яких 5900\~грн було сплачено в рахунок погашення кредиту під час шлюбу, а решту суму заборгованості вона погасила самостійно, а всього майна на загальну суму 21\~600 грн. Зауважує, що після припинення подружніх стосунків вони з відповідачем фактично поділили майно, набуте під час шлюбу, а саме, відповідач залишив у своїй власності автомобіль ВАЗ 2107 державний номер [NUMBER] , державний номер якого зараз [NUMBER] , забрав увесь інструмент, необхідний йому для роботи, відеореєстратор для автомобіля, а всього майна на загальну суму 91\~700\~грн. В її власності залишилося майно, набуте під час шлюбу, на загальну суму 21 600 грн. Такий поділ майна не відповідає вимогам сімейного законодавства, тому відповідач повинен виплатити їй грошову компенсацію за надмірно виділене йому майно в розмірі 35\~050\~грн. Крім того, після припинення подружніх стосунків вона дізналася, що відповідач здійснив перереєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2107 на іншу особу за договором, який був укладений 19\~травня 2020 року в ТСЦ. Позивач здійснив відчуження автомобіля проти її волі, без отримання письмової згоди на продаж цінного майна, яким є автомобіль. При цьому, він діяв не в інтересах сім`ї, а виключно у своїх власних інтересах, тому таке майно або його вартість повинні враховуватися при поділі майна подружжя. З сайта «RST.ua» в мережі Інтернет вбачається, що спірний автомобіль зараз виставлений на продаж за 1800 доларів США, що дорівнює 51\~200 грн. Вона не заперечує, щоб даний автомобіль при поділі майна подружжя був виділений у власність відповідача, оскільки він без її письмової згоди розпорядився ним на власний розсуд, тому зобов`язаний виплатити їй 1/2 частину його вартості в сумі 25 600 грн. Також зазначає, що будь-якого ремонту в садовому будинку не проводилося за рахунок спільних сумісних коштів подружжя. Ніяких будівельних матеріалів для проведення ремонтних робіт за рахунок спільних сумісних коштів подружжя на суму 29\~475 грн ними не купувалось. Збудовані бесідка та підвал, дозвіл на будівлю яких вона не надавала, а, навпаки, заперечувала проти цього, відповідач будував, являються самочинними і до теперішнього часу вони не добудовані, тому прийняття їх в експлуатацію неможливе. Вона не заперечує, щоб відповідач розібрав бесідку та підвал і забрав усі будівельні матеріали, з яких вони побудовані. Окрім того, вона не заперечує, що відповідачем на територію земельної ділянки був завезений без будь-якої оплати такий будівельний матеріал, як: пісок, щебінь, дерев`яний брус, металева арматура, піноблоки, але кількість цих будівельних матеріалів їй невідома. Ніяких документів на ці будівельні матеріали у відповідача не може бути, оскільки він їх не купував. Документи на покупку будівельних матеріалів, які він надав суду, як докази, збереглися у відповідача, оскільки він неофіційно виконує роботу будівельника і купує для цих цілей будівельні матеріали за гроші замовників для їх потреб. Що стосується пластикових труб, електрокабелю та електролічильника вартістю 250 грн, то все це купувалося її батьком [PERSON] , тому вказане майно не є спільною сумісною власністю подружжя і не підлягає поділу між нею та відповідачем. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просить: - виділити їй у власність вищезазначене майно на загальну суму 21\~600 грн; - інше майно (робочий інструмент) на суму 40\~500 грн виділити у власність [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію у розмірі 25600 грн, що є еквівалентом 900 доларам США за проданий без її згоди автомобіль ВАЗ 2107 державний номер [NUMBER] ; - стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в сумі 9450 грн за надмірно виділене йому у власність майно (т. 1, а.с. 52-57). \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] . \~ \~ \~ \~У відзиві на первісний позов відповідачка зазначає, що з врахуванням первісного та зустрічного позовів поділу між ними підлягає майно на загальну суму 123\~000 грн, а кожен з них має право на Ѕ частину цього майна, а саме на суму 61\~650 грн. Після припинення подружніх стосунків вони з відповідачем фактично поділили майно, набуте під час шлюбу, а саме, [PERSON] залишив у своїй власності автомобіль ВАЗ 2107 державний номер [NUMBER] , державний номер якого зараз [NUMBER] , забрав увесь інструмент, необхідний йому для роботи, відеореєстратор для автомобіля, а всього майна на загальну суму 91700 грн. У її власності залишилося майно, набуте під час шлюбу на загальну суму 31\~600 грн. Такий поділ майна не відповідає вимогам сімейного законодавства, тому відповідач повинен виплатити їй грошову компенсацію за надмірно виділене йому майно в розмірі 30050 грн. Також з відповідача на її користь підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 25600 грн за проданий без її згоди автомобіль, та 4450 грн за надмірно виділене йому у власність майно (т. 1, а.с. 97-98). \~ \~ \~ \~У відзиві на зустрічну позовну заяву [PERSON] заперечує проти визнання спірного автомобіля спільним майном подружжя з тих підстав, що хоча він і був оформлений на нього, але фактично покупцем був його батько [PERSON] , який по довіреності його придбав у [PERSON] , а потім за договором комісії від 05 вересня 2019 року доручив ТОВ «Автотрейд-Суми» укласти вищевказаний договір купівлі-продажу. Зазначає, що вартість спірного автомобіля як на момент придбання, так і на момент звернення до суду, становила не 1800 доларів США або 51200\~грн, як [PERSON] зазначила в зустрічній позовній заяві, а 25000 грн, що підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля від 05 вересня 2019 року та від 19 травня 2020 року. Вважає безпідставними вимоги про відшкодування [PERSON] половини вартості автомобіля, оскільки спірний автомобіль був проданий в період шлюбу, коли вони мали спільний бюджет і використовували кошти на потреби сім`ї. Щодо інструментів для проведення будівельних робіт, то стверджує, що половину цих інструментів [PERSON] вигадала, а інша частина була ним придбана на його особисті кошти ще до шлюбу з відповідачкою. Також позивач не погоджується з визначеним відповідачкою розміром зносу, вважає, що з урахуванням зносу не більше ніж 10\~% загальна вартість майна складе 32111 грн. Вважає, що відповідачка забрала собі майна на суму 38011 грн. Окрім того, вона повинна відшкодувати ще 24005\~грн витрат на облаштування дачної земельної ділянки ГО садівників і городників «Шинник» (т.\~1, а.с.\~99). \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 липня 2021 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. Зупинено провадження у справі до надходження до суду висновку судової автотоварознавчої експертизи. \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2021 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року призначено у справі судову товарознавчу та оціночно-земельну експертизу. Зупинено провадження у справі до надходження до суду висновку судової товарознавчої та оціночно-земельної експертизи. \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на\~09 лютого 2022\~року. \~ \~ \~ \~09 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28 лютого 2022\~року за клопотанням представника позивача. \~ \~ \~ \~Ураховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії в Україну, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п. 1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року № 5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні. \~ \~ \~ \~Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року № 11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24\~лютого 2022 року. Призначено судове засідання на 11 травня 2022 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2022 року уточнено питання ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2021 року суду щодо визначення дати, станом на яку має бути проведено дослідження ринкової вартості спільного рухового майна подружжя, провадження у справі зупинено строк проведення експертизи. 07 червня 2022 року до суду надійшло повідомлення Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України про неможливість надання висновку експертів № 21/22 у даній справі у зв`язку з відсутністю оплати вартості виконання судової товарознавчої та оціночно-земельної експертизи (т.\~2, а.с.\~8-10). \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Сапіч В.М. первісний позов підтримав, заперечував проти задоволення зустрічного позову. Представник відповідача [PERSON] адвокат Гаврилюк Н.М. у задоволенні первісного позову просила відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 15 серпня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т. 1, а.с. 7). Під перебування сторін у зареєстрованому шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON] (т. 1, а.с. 8). \~ \~ \~ \~Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано (т. 1, а.с. 9). \~ \~ \~ \~За час перебування сторін у шлюбі ними було придбано наступне майно: \~ \~ \~ \~- на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 05 вересня 2019 року на ім`я [PERSON] було придбано автомобіль ВАЗ-2107, 2000 року випуску, червоного кольору, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] (т. 1, а.с. 59); \~ \~ \~ \~- згідно видаткової накладної № ФОП-001114 від 31 березня 2017 року [PERSON] було придбано набір меблів для кухні з врахуванням збору та установки на суму 9190 грн (т. 1, а.с. 64); \~ \~ \~ \~- згідно договору купівлі-продажу товару №\~ЖЄ-ДГ-0787 від 24 жовтня 2016 року було придбано стіл обідній кольором слонова кістка вартістю 4231 грн 14 коп. (т. 1, а.с. 65); \~ \~ \~ \~- згідно з видатковою накладною № ФОП-001080 від 25 березня 2016 року було придбано ліжко вартістю 1890 грн (т. 1, а.с. 66); \~ \~ \~ \~- згідно довідки ПАТ «Укргазбанк» від 10 червня 2016 року [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту для придбання матрацу «Мехіко» вартістю 2100 грн (т.\~1, а.с. 67). \~ \~ \~ \~- згідно видаткової накладної №ЧSYN2-0024 від 19 жовтня 2019 року [PERSON] було придбано телевізор «LG 49» вартістю 13332 грн 50 коп. (т. 1, а.с. 69); \~ \~ \~ \~- згідно договору купівлі-продажу від 04 квітня 2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на ім`я [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,07 га з кадастровим номером 5910136300:10:007:1017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 10000 грн (т. 1, а.с. 75-76, 77). \~ \~ \~ \~Згідно відомостей Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області за [PERSON] 10 вересня 2019 року був зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 2107, 2000 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який 19 травня 2020 року був перереєстрований на громадянина [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 19 травня 2020 року №\~5946/2020/2002518 та присвоєно державний номерний знак [NUMBER] (т.1, а.с. 124, 125-126). Відповідно до висновку судової автотоварозначної експертизи від 20 серпня 2021 року №\~03/2021 дійсна ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , робочий об`єм 1,5, паливо бензин/газ, КПП механіка-5, привід задній, тип кузова седан, який зареєстровано на [PERSON] на час відчуження станом цін на час проведення експертизи складає 45531 грн (т. 1, а.с. 157-169, 170-182). \~ \~ \~ \~Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] , повідомив суду, що відповідачка є його невісткою. Автомобіль ВАЗ-2107 він купував за довіреністю в м. Харкові влітку 2019 року. Довіреність була видана на нього, а в сервісному центрі автомобіль помилково записали на [PERSON] , а потім переоформили на нього. Вважає автомобіль своїм, оскільки давав на нього гроші. По ремонту дачі всі матеріали купував він, а також давав на них кошти. Син займався будівництвом. Також він купував сину робочий інструмент. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] повідомила суду, що позивач [PERSON] є її племінником, а відповідачка [PERSON] її колишня невістка. Зазначила, що автомобіль купляв її рідний брат [PERSON] два роки тому. Брат казав, що купив машину для сина та невістки, проте автомобілем користувався і він, і вони. Також [PERSON] завіз на дачу багато матеріалів, допомагав їм будувати. Дерев`яну бесідку збудував батько та [PERSON] . Інструмент увесь купляв батько. Свідок [PERSON] , який є батьком відповідачки [PERSON] , повідомив, що [PERSON] його зять. В 2016 році розпалась будівельна бригада, тоді [PERSON] почав все собі купувати болгарку, маску, шуруповерт, лазерний рівень, електрокосу, компресор тощо. Куплялось все в квартиру, гроші давали вони (батьки), бабуся. На дачу кошти дала бабуся, [PERSON] оформила її на себе. Полив для дачі купив він (батько), сітка теж його. Домовленості по поділу майна у них не було. Всі свої інструменти зять вивіз з підвалу. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки [PERSON] , повідомила суду, що зять не працював, тому дочка вийшла на роботу, коли дитині було 3 місяці. За житло він жодного разу не платив, за квартиру платила вона (свідок). Коли народилася внучка, її мати, бабуся [PERSON] подарувала їй дачу. До складу сумісно нажитого майна входить машина, оскільки частину грошей давала [PERSON] , взяті нею в кредит, який вона і на даний час платить. [PERSON] спільно нажите майно не скриває. [PERSON] на зароблені в Польщі гроші купив інструмент приблизно на 40000 грн. Після припинення шлюбних відносин він в першу чергу вивіз інструмент, який стояв у погребі. Придбаний ними скляний столик пошкодила дитина і він тріснув, тому його викинули. \~ \~ \~ \~За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, третьої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Під час судового розгляду справи, а також у письмових заявах по суті справи сторони визнали, що спірне майно, а саме: мікрохвильова піч «Самсунг», набір меблів для кухні, який складається з 7 навісних шафів та 7 нижніх шафів, витяжка для кухні «Піраміда», стіл обідній, 4 стільці, двоспальне ліжко, матрац для двоспального ліжка, кольоровий телевізор «Самсунг», пилосос «Zanussi», приставка до телевізора «СМАРТ-ТВ», електричний утюг «Сатурн» та кольоровий телевізор «LG 49» було придбано ними під час шлюбу, тому є їх спільною сумісною власністю, кожен з яких має право на Ѕ її частини. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір в частині поділу спірного майна в натурі, суд враховує наступне. \~ \~ \~ \~Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. \~ \~ \~ \~Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. \~ \~ \~ \~Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем було самостійно визначено вартість спірного майна. Однак, відповідачка не погодилась з вартістю майна та в зустрічній позовній заяві визнала деяке рухоме майно їх спільною з відповідачем власністю та зазначила його оцінку врахуванням зносу, яку також визначила самостійно. \~ \~ \~ \~Оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, а також сторони не дійшли згоди щодо вартості майна, а призначена судом судова товарознавча та оціночно-земельна експертиза не була проведена у зв`язку з неоплатою позивачем вартості експертизи, тому виходячи з положень статті 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя право на рівні частки спірного майна, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями для визначення дійсної вартості спірного рухомого майна. \~ \~ \~ \~Отже, позов підлягає частковому задоволенню і за позивачкою та відповідачем в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя слід визнати право власності по 1/2 частині за кожним на рухоме майно, а саме: - мікрохвильову піч «Самсунг»; - набір меблів для кухні, який складається з 7 навісних шафів та 7 нижніх шафів; - витяжку для кухні «Піраміда»; - стіл обідній; - 4 стільці; - двоспальне ліжко; - матрац для двоспального ліжка; - кольоровий телевізор «Самсунг»; - пилосос «Zanussi»; - приставку до телевізора «СМАРТ-ТВ»; - електричний утюг «Сатурн»; - кольоровий телевізор «LG 49». Таким чином, первісні та зустрічні позовні вимоги в зазначеній частині підлягають частковому задоволенню. Також, суд дійшов висновку про необхідність визнання за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної ділянки для індивідуального садівництва, площею 0,07 га з кадастровим номером 5910136300:10:007:1017, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 10000 грн, оскільки матеріалами справи доведено, що вказане нерухоме майно було придбано сторонами під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04\~квітня 2017 року (т. 1, а.с. 75-76, 77). Разом з тим, не підлягають задоволенню первісні позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача половини вартості будівельних матеріалів, оскільки придбання позивачем таких будівельних матеріалів як: пластикові труби для водополиву з арматурою на суму 980\~грн, електрокабелю для освітлення дачного будинку 25 м вартістю 300 грн, електролічильника вартістю 800 грн, щебню 5-20 в кількості 3 куб. м на суму 1036 грн не підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас, як показали допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] та [PERSON] , яка є його тіткою, всі будівельні матеріали надавав позивачу його батько [PERSON] . Що стосується доданих до позовної заяви товарних чеків на придбання цегли, цементу, піску, брусу, арматури, шиферу, пеноблоку та щебню, то суд приймає до уваги заперечення відповідачки про те, що позивач займається ремонтними роботами, тому в силу своєї професійної діяльності міг надати будь-які чеки на підтвердження придбання ним будівельних матеріалів. До того ж, в судовому засіданні відповідачка неодноразово пропонувала позивачу забрати ті будівельні матеріали, які він завіз на земельну ділянку, проте станом на день розгляду даної справи позивач будівельні матеріали так і не забрав, наполягаючи лише на стягненні коштів з відповідачки для компенсації їх вартості. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні цієї частини позову у зв`язку з його необґрунтованістю. Що стосується первісних позовних вимог в частині стягнення коштів за придбані позивачем золоті обручки, суд зазначає наступне. Як вбачається з товарного чеку від 30 квітня 2015 року придбано дві золоті обручки загальною вартістю 6912 грн (т. 1, а.с. 102). Відповідно до частини 2 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, у тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Відтак, придбана позивачем для відповідачки золота обручка є її особистою приватною власністю, як річ індивідуального користування та весільний подарунок. Водночас, відповідачка в судовому засіданні заперечила факт наявності у неї обручки позивача, зауваживши, що свою обручку позивач забрав при розлученні. Ураховуючи, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів щодо наявності у відповідачки належної йому золотої обручки, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині компенсації вартості цієї обручки. Вирішуючи зустрічний позов, суд виходить з наступного. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 30 постанови від 21 грудня 2007 року №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Також Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зробив правовий висновок про те, що у разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Судом встановлено, що спірний автомобіль ВАЗ-2107, 2000 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] було придбано сторонами під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 05 вересня 2019 року, тому є спільною сумісною власністю подружжя (т.\~1, а.с. 59, 124). Також встановлено, що 19 травня 2020 року цей автомобіль було перереєстровано на [PERSON] , батька позивача (т. 1, а.с. 124). При цьому, матеріалами справи доведено, що вже з 07 травня 2020 року сторони перебували в процесі розлучення, оскільки 07 травня 2020 року [PERSON] подала позов про розірвання шлюбу з [PERSON] (т. 1, а.с. 9). Таким чином, заслуговують на увагу суду доводи відповідачки про те, що спірний автомобіль був відчужений позивачем без її згоди, оскільки на момент відчуження автомобіля сторони не проживали разом, так як перебували в процесі розлучення. Оскільки чоловік розпорядився автомобілем на власний розсуд без письмової згоди дружини, то вона має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу. Виходячи з висновку судової автотоварозначної експертизи від 20 серпня 2021\~року №\~03/2021 ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2107 складає 45531 грн, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN [NUMBER] , робочий об`єм 1,5, паливо бензин/газ, КПП механіка-5, привід задній, тип кузова седан, вартістю 45531 грн, що становить 22765 грн 50 коп. Разом з тим, не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги в частині виділення у власність [PERSON] робочого інструменту на суму 40500 грн, а також в частині стягнення з [PERSON] на її користь грошової компенсації за надмірно виділене йому майно, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту придбання позивачем під час шлюбу інструменту для виконання будівельних робіт у визначеному у зустрічній позовній заяві обсязі, а також дані про їх дійсну вартість. Відтак, суд відмовляє в іншій частині зустрічних вимог за необґрунтованістю. Отже, первісний та зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Оскільки первісний та зустрічний позови задоволено частково, але неможливо визначити ціну позову у зв`язку з відсутністю даних про дійсну вартість майна, тому з відповідачки на користь позивача, а також з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню половина суми судового збору, сплачених ними при зверненні з позовом до суду, що становить по 420 грн 40 коп. з кожного (50\~% від 840 грн 80 коп.) (т. 1, а.с. 16, 81). Крім того, у зв`язку із частковим задоволенням зустрічних позовних вимог [PERSON] з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог 50\~% вартості судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн (50\~% від 5000 грн) та за проведення експертизи в сумі 686 грн 45 коп. (50\~% від 1372 грн 90 коп.), факт понесення та розмір яких підтверджується договорами про надання правничої допомоги від 05 листопада 2020 року та від 10\~листопада 2020 року, де розмір гонорару адвоката визначено у фіксованому розмірі, а також квитанціями від 05 листопада 2020 року № 4 про сплату [PERSON] адвокату Гаврилюк Н.М. гонорару в розмірі 1000 грн та від 10 листопада 2020 року № 5 про сплату [PERSON] адвокату Гаврилюк Н.М. гонорару в розмірі 4000 грн (т. 1, а.с. 82, 83, 84, 85). Факт оплати вартості судової автотоварозначної експертизи від 20 серпня 2021\~року №\~03/2021, яка була покладена в основу судового рішення, підтверджується квитанцією від 12 серпня 2021 року на суму 1372 грн 90 коп. (т. 1, а.с.\~210). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial