Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач у вересні 2021 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 20.07.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений договір страхування № 1060730, відповідно до умов якого застрахованим транспортним засобом виступав автомобіль «Хонда» д.н [NUMBER] . 18.09.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хонда» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 07.12.2018 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В заяві від 18.09.2018 страхувальник зазначив, що «належну суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим просить виплатити наступним чином: на СТО згідно рахунку-фактури». Відповідно до рахунку СТО № СК - 000274 від 05.09.2018, вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 47710,20 грн. При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка» за полісом серії АК № 7646032. Зазначали, що позивач та ПрАТ «СК «Уніка» є членами Угоди про пряме врегулювання збитків. Згідно п.1.1 даної угоди сторони беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків та є невід`ємною частиною цієї угоди. Відповідно до преамбули Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016 р. це положення є внутрішнім документом МТСБУ та встановлює порядок взаємодії страховиків-членів МТСБУ для забезпечення впровадження процесу прямого врегулювання збитків в Україні. Відповідно до п.1.1 Положення про пряме врегулювання збитків - виконання страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, обов`язків страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність особи за скоєння дорожньо-транспортної пригоди, у частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого. Згідно вимог п.2.1 Положення про ПВЗ Страховик потерпілого організовує проведення страхової виплати потерпілому в ДТП, з яким такий страховик уклав договір ОСЦПВВНТЗ, який є чинним на момент ДТП. Крім договору добровільного страхування транспортних засобів , між позивачем та Страхувальником було також укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 6095453. 12.10.2018 до позивача звернувся Страхувальник з повідомленням про подію з транспортним засобом, що підлягає врегулюванню в порядку прямого врегулювання збитків. [PERSON] як страхувальник згідно полісу Серії АМ № 6095453, скористався правом звернутися для врегулювання страхового випадку до страхової компанії з якою укладено Поліс та яка є учасником системи прямого врегулювання збитків. Даний страховий випадок частково був врегульований на підставі угоди про пряме врегулювання збитків, а саме: частину страхового відшкодування в сумі, що відповідає розрахунковому обсягу шкоди, завданої ТЗ «Хонда» д.н. [NUMBER] , відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було сплачено на умовах полісу винуватця ДТП. При цьому, враховуючи п.5.1.6 Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу № 1060730 від 20.07.2018, фізичний знос деталей ТЗ - не враховується, тому доплата страхового відшкодування у розмірі 18899,32 грн. (з урахуванням частки несплаченого страхового платежу у розмірі 5129,20 грн.) була перерахована на СТО у відповідності до вимог діючого Договору страхування та Заяви Страхувальника від 18.09.2018 року. Підтвердження виплати є платіжне доручення № 10327 від 20.11.2018 року. Зазначає, що відповідач, як безпосередньо винна у ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту та виплатою в порядку прямого врегулювання збитків з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 18829,52 грн.(47710,20 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 28880,68 грн.(виплата по програмі прямого врегулювання). Посилаючись на ст.ст. 22, 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.27 Закону України « Про страхування» позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 18829,52 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 23.09.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Відповідно ч. 1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В письмових запереченнях проти позову поданих адвокатом Григоренко О.С., як представником відповідача, відповідач посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують понесення позивачем витрат у розмірі 47710,20 грн. у зв`язку з ремонтом автомобіля марки «Хонда» д.н. [NUMBER] , в результаті ДТП, яка сталась 18.09.2018 , що вбачається з наступного: до позовної заяви позивачем додано акт виконаних робіт СК-000274від 05.09.2018, який не підписаний замовником. Не підписання даного акту однією із сторін угоди свідчить, що даний акт не може підтверджувати виконання робіт з ремонту автомобіля марки «Хонда» д.н. [NUMBER] . Крім того, акт складений 05.09.2018 р., а ДТП сталося 18.09.2018 р., тобто акт про виконання робіт складений за 13 днів до дати ДТП - пошкодження автомобіля, що свідчить про те, що ремонт вищевказаного автомобіля був виконаний не у зв`язку з ДТП , яка сталася 18.09.2018 р. Позивач зазначає, що поніс витрати на ремонт автомобіля марки «Хонда» д.н. [NUMBER] у розмірі 47710,20 грн. шляхом сплати коштів ФОП [PERSON] (особа, яка начебто фактично проводила ремонт», однак додає лише платіжне доручення № 10327 від 20.11.2018 року про сплату 13700,32 грн. Документів на сплату 34009,88 грн. позивач не надає. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Уніка» здійснила страхову виплату позивачу в порядку прямого врегулювання в сумі 28880,68 грн., частина суми якої в розмірі 13700 грн. була сплачена згідно платіжного доручення №10327 від 20.11.2018 року ФОП [PERSON] позивач не підтвердив понесення витрат у сумі 47710,20 грн. або 18829,52 грн., а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Також зазначала, що згідно призначення у платіжному дорученні № 10327 від 20.11.2018 року, кошти позивачем перераховані згідно рахунку № СК 274від 05.09.2018 року, проте знову ж таки, ДТП сталося 18.09.2018 року, а тому вважає, що згідно даного платіжного доручення, кошти перереховані не у зв`язку з ремонтом автомобіля марки: Хонда д.н. [NUMBER] , в результаті ДТП, яка сталася 18.09.2018 року, а з інших причин. Також посилається на те, що позивач зазначає, що виплата ним коштів для ремонту автомобіля була здійснена в результаті прямого врегулювання, на підставі полісу АМ №6095453 виданого [PERSON] , однак такий поліс в матеріалах справи відсутній. Відсутність вищевказаного полісу, на думку позивача свідчить про незаконність дій позивача щодо прямого врегулювання збитків, оскільки пряме врегулювання збитків можливе у разі страхування обома учасниками ДТП своєї цивільно-правової відповідальності. Не страхування хоча б одним учасником ДТП цивільно-правової відповідальності - виключає пряме урегулювання збитків. Також зазначає, що звіт про визначення вартості матеріального збитку № 114/18 від 09.10.2018, складений СПД [PERSON] був складений на підставі протоколу від 07.09.2018 огляду транспортного засобу до звіту №114/18, оскільки ДТП сталося 18.09.2018, тому станом на дату проведення огляду 07.09.2018 СПД [PERSON] були відсутні пошкодження автомобіля марки «Хонда» в результаті ДТП , яка сталась 18.09.2018 та в його звіті збитки вищевказаного автомобіля, яка сталася 18.09.2018 року - не відображені. Окрім іншого, посилалася на те, що не була запрошена на проведення огляду пошкодженого автомобіля СПД [PERSON] . Просить суд в задоволенні позову відмовити. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримувала та просила задовольнити, при цьому посилалася на те, що в акті та в звіті допущені описки стосовно дати, зазначала, що вказані докази складені після ДТП. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні, з обставин викладених у запереченні. Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] 18.09.2018 року близько 08 год. 10 хв. по вул. О.Теліги в м.Києві, керуючи транспортним засобом «Хонда» д.н. [NUMBER] , не вибрала безпечної дистанції, чим порушила п.13.1 ПДР України , внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «Хонда» д.н. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 07.12.2018 року визнано винною [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, а обставини встановлені в ній не доказуються при розгляді інших справ, суд вбачає вину відповідача у ДТП. 20.07.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та [PERSON] був укладений договір страхування № 1060730, відповідно до умов якого застрахованим транспортним засобом виступав автомобіль «Хонда» д.н [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка» за полісом серії АК №7646032. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу [NUMBER] станом на дату ДТП була забезпечена в ПрАТ «Європейський страховий альянс» за полісом серії АМ №006095453. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як убачається зі змісту позову та наданих суду доказів в заяві від 18.09.2018 року страхувальник зазначив , що «належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим просить виплатити наступним чином : на СТО згідно рахунку-фактури». (а.с.18) Відповідно до рахунку СТО №СК - 000274 від 05.09.2018 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 47710,20 грн., при цьому слід зазначити, що ДТП мало місце 18.09.2018 р. (а.с.52) Акт виконаних робіт на суму 47710,20 грн. також датований 05.09.2018 року. (а.с. 53) Позивачем надано суду звіт про визначення вартості матеріального збитку з якого також убачається, що оцінка проведена 09.10.2018 року - об`єкт оцінки автомобіль «Хонда» д.н [NUMBER] з якого убачається , що вартість відновлювального ремонту - 56065,09 грн., вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу - 34559,46 грн., вартість матеріального збитку , заподіяного власнику транспортного засобу «Хонда» д.н. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 09.10.2018 року складає 34559,46 грн. (а.с. 23-38) В судовому засіданні позивач також доводив, що даний страховий випадок був врегульований ПрАТ СК «Уніка» на підставі угоди про пряме врегулювання збитків та оскільки винною особою у скоєнні даної ДТП є водій ТЗ «Хонда» д.н. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого забезпечена у ПрАТ «СК «Уніка», кошти за завдані збитки у розмірі 28880 грн. 68 коп. були списані за результатами розрахункової сесії МТСБУ з рахунку ПрАТ «СК «Уніка». Позивач зазначає, що поніс витрати на ремонт автомобіля марки «Хонда» д.н. [NUMBER] у розмірі 47710,20 грн. шляхом сплати коштів ФОП [PERSON] (особа, яка начебто фактично проводила ремонт», однак додає лише платіжне доручення №10327 від 20.11.2018 року про сплату 13700,32 грн. (а.с.57) Документів на сплату 34009,88 грн. позивач не надає. Враховуючи те, що ПрАТ «СК «Уніка» здійснила страхову виплату позивачу в порядку прямого врегулювання в сумі 28880,68 грн., частина суми якої в розмірі 13700 грн. була сплачена згідно платіжного доручення № 10327 від 20.11.2018 року ФОП [PERSON] позивач не підтвердив понесення витрат у сумі 47710,20 грн. або 18829,52 грн. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позивачем не підтверджено понесення витрат на ремонт автомобіля марки «Хонда» д.н. [NUMBER] , в результаті ДТП, яка сталася 18.09.2018 у зв`язку з цим слід відмовити ПрАТ «Європейський страховий альянс» у задоволенні вимог про стягнення з [PERSON] страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 18829, 52 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed