Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки(пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у сторін є діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.12.2021 року з [PERSON] було стягнено на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) грн щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , та аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2100 (дві тисячі сто) грн щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.06.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття Позивач зазначила, що стягнення аліментів здійснюється Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за виконавчим провадженням № 69351673. Ухиляючись від виконання рішення суду, відповідач, з липня 2021 року не сплачує аліменти на утримання дітей, внаслідок чого, станом на 01.07.2022 року, утворилась заборгованість в сумі 49 866,66 грн., яка підтверджується розрахунком, наданим головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бакшеєвим С.М. Зважаючи на це, відповідачу була нарахована неустойка за прострочення сплати аліментів станом на 01.07.2022 року дорівнювала 86 773,31 грн., але враховуючи положення статті 196 України, стягненню підлягає 49 866,66 грн. (сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят шість грн. 66 копійок). Відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що аліменти частково сплатив, на підтвердження чого надав копії квитанцій та розрахунок державного виконавця від 09.08.2022 року на суму 28 874,66 грн. Позивач надала уточнену позовну заяву, де додатково просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у розмірі 5000,00 грн. Також 21.09.2022 року за вх, №18733 до суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог, згідно з якою [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 38 000,00 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 5000,00 грн. 27.09.2022 року за вх. № 19041 від відповідача надійшли заперечення заяву про зменшення позовних вимог, де [PERSON] зазначив зокрема про те, що позивачем у позові не було вказано про попередній розрахунок судових витрат у сумі 5 000,00грн. Також зазначив про відсутність доказів понесених позивачем судових витрат. 08.11.2022 року позивач надала заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 36 866,66 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою суду від 27.07.2022 відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі. Відповідач та його представник до суду не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. На підставі частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4\~ст.268 ЦПК України\~у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Відповідно до копій свідоцтв про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Постановою № 69351673 від 06.07.2022 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 638/9205/21, виданого 08.02.2022 Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення з стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1900 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , та аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2100,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.06.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] від 19.09.2022, складеного головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бакшеєвим С.М., заборгованість по сплаті аліментів відповідачем, за період з червня 2021 року по серпень 2022 року, станом на 01.09.2022 року, складає 40866,66 грн. Згідно з дублікатами чеків, які були додані [PERSON] до відзиву, відповідачем на користь позивача були сплачені наступні суми: -3 972,04 грн.(дата сплати - 02.07.2021); -3000,00 грн. (дата сплати 06.09.2021); -3000,00 грн. (дата сплати 04.10.2021); -3000,00 грн. (дата сплати 03.11.2021); -3000,00 грн. (дата сплати 06.12.2021); -500,00грн. (дата сплати 14.07.2022, призначення платежу - аліменти на утримання [PERSON] за квітень); -500,00грн. (дата сплати 14.07.2022, призначення платежу - аліменти на утримання [PERSON] за травень); -500,00грн. (дата сплати 14.07.2022, призначення платежу - аліменти на утримання [PERSON] за березень); -500,00грн. (дата сплати 14.07.2022, призначення платежу - аліменти на утримання [PERSON] за червень); -500,00грн. (дата сплати 14.07.2022, призначення платежу - аліменти на утримання [PERSON] за лютий); -2 500,00грн. (дата сплати 15.07.2022, призначення платежу - аліменти на утримання [PERSON] за лютий червень 2022). З наданого позивачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та неустойки(пені), станом на 01.09.2022 року, вбачається, що: -загальна сума заборгованості до часткової сплати аліментів за період з червня 2021 року по липень 2022 року, складає 53 866,66 грн.; -сума сплачених відповідачем аліментів складає 17 000,00грн.; -загальна сума неустойки(пені), що підлягає сплаті відповідачем, дорівнює 36866,66 грн. Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1\~ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до частини 3\~статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене\~ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті. У п. 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196\~СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту\~ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог\~ст. 264 ЦПК України\~повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. При розрахунку пені за несплату аліментів, яка становить 86 773,31 грн., була врахована норма ст. 196 Сімейного кодексу України, якою закріплено, що розмір неустойки (пені) за несплату аліментів не може перевищувати 100 % всієї заборгованості, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 36 866,66 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були сплачені аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у такому розмірі: 3000,00 грн. за вересень 2021 року; 3000,00 грн. за жовтень 2021 року; 3000,00 грн. за листопад 2021 року; 3000,00 грн. за грудень 2021 року; 5000,00 за липень 2022 року. Всього було сплачено 17000,00 грн. Сплата 3972,04 грн. за липень 2021 року судом не враховується, оскільки дублікат чеку не містить призначення платежу. Враховуючи те, що загальна сума заборгованості за сплату аліментів відповідачем складає 53866,66 грн., з яких [PERSON] було сплачено 17000,00 грн., то розмір заборгованості зі сплати аліментів після часткової оплати складає 36 866,66 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи те, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не може перевищувати 100 % заборгованості по сплаті аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка(пеня) у розмірі 36 866,66 грн. Також позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З огляду на статтю 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (дивись постанову Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц). Водночас аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Отже, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 124 ГПК України, яка є тотожною за змістом частині другій статті 134 ЦПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 922/1897/18, від 24 грудня 2019 року у справі № 909/359/19, від 13 лютого 2020 року у справі № 911/2686/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/16223/18, від 21 травня 2020 року у справі № 922/2167/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 922/3812/19. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду надано: договір №270122 про надання правничої (правової) допомоги від 27.01.2022; додаткова угода від 01.07.2022; калькуляція вартості надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2022 на суму 5 000,00грн.; квитанція про сплату рахунку №270122 від 01.07.2022 на суму 5 000,00грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 5000,00 грн. судових витрат на правничу допомогу. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3) частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року встановлений в розмірі 2481,00 грн., 0,4 % становить 992,40 грн. Враховуючи те, що позов судом задоволений у повному обсязі та позивач від сплати судового збору звільнена, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі - 992,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved