Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

16.08.2022 представник заявника [PERSON] - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] . В обґрунтування заяви покликається на те, що починаючи з 2013 року [PERSON] зник з місця свого постійного проживання за адресою [ADDRESS] , а також за місцезнаходження частки в майні, а саме [ADDRESS] не проживав та не з`являвся. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.10.2017 року [PERSON] , [INFO] , визнано безвісті відсутнім. У вказаному рішенні встановлено, що [PERSON] , починаючи з 2013 року не відповідав по телефону, на телеграми та листи за місцем його реєстрації та проживання. На даний час місцезнаходження [PERSON] невідоме, понад 9 років відсутні відомості про його місцезнаходження. Вказує, що оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику для впорядкування спадкових відносин. У зв`язку з цим, змушений звернутись до суду із заявою про оголошення [PERSON] померлим. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги в заяві підтримав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Заявник просить оголосити [PERSON] померлим, що необхідно йому для проведення державної реєстрації його смерті та впорядкування спадкових відносин. Згідно з ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з п.4 ст.293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо. Так рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. У ході розгляду справи суд встановив, що з 2013 року [PERSON] зник з місця свого постійного проживання за адресою [ADDRESS] , а також за місцезнаходження частки в майні, а саме [ADDRESS] не проживав та не з`являвся. Оголошення [PERSON] померлим має для заявника юридичне значення, оскільки дасть йому змогу вирішити спадкові питання. Відтак, оцінивши всі конкретні обставини цієї справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення [PERSON] , померлим, а тому заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved