Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.09.2022 просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у сумі 1150,19 грн. за здійснення оплати комунальних послуг з травня 2022 року по серпень 2022 року включно за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2020 [PERSON] подарувала 1/2 частки квартири номер [ADDRESS] , громадянину України [PERSON] . Іншими власниками 1/2 частини цієї квартири є [PERSON] та [PERSON] . Між співвласниками виникають спори про порядок реалізації правомочностей кожного із співвласників щодо вищезазначеної квартири, зокрема, з питань меж відповідальності кожного із співвласників перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільною квартирою, сплати податків, зборів і комунальних платежів, а також участі у витратах по утриманню і зберіганню спільної квартири. Відповідач припинив оплату комунальних послуг з квітня\~2022\~року. На його пропозиції щодо вирішення вказаного питання відповіді не отримував. Позивачем за користування комунальних послуг за період з травня по серпень 2022 року сплачено 2277, 38 гривень. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13.09.2022, котре відкладено на 11.10.2022, яке не відбулося у зв`язку з повітряною тривогою, наступне судове засідання призначено на 24.10.2022. Ухвалою від 24.10.2022 відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог від 05.10.2022. Таким чином, судом розглядаються вимоги позивача згідно заяви про збільшення вимог від 05.09.2022. Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наведених обставин відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за позивачем [PERSON] (1/4 частка) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.04.2019, за неповнолітнім сином позивача [PERSON] (1/4 частка) на підставі договору дарування частки квартири від 13.08.2019, за відповідачем [PERSON] (1/2 частка) на підставі договору дарування від 07.10.2020, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, сторони є співвласниками оспорюваної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до\~ ст.\~5\~ Закону\~України «Про\~житлово -\~комунальні послуги» до житлово-комунальних\~послуг належать: 1)\~житлова послуга\~-\~послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком. Послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньо будинкових\~приміщень та\~прибудинкової території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем\~(крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньо будинкових\~систем про\~надання такої\~послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Досліджені судом квитанції про оплату за житлово-комунальні послуги свідчать про те, що позивачем підтверджено фактичну сплату ним за надані житлово-комунальні послуги у квартирі [ADDRESS] за період із травня 2022 року по серпень 2022 року включно у розмірі 2277,38 гривень. У постановах Верховного Суду від 2 квітня 2020 р. у справі № 757/29813/17-ц, від 25 червня 2020 року у справі 520/16591/16-ц сформульована правова позиція про те, що обов`язок по утриманню майна, включаючи обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг, покладається законом на відповідача як на власника частини квартири незалежно від факту його реєстрації чи проживання у житловому приміщенні. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї\~частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі частиною першою статті 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Суд приходить до висновку, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги (регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18), 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20). Судом досліджені надані позивачем квитанції про сплату житлово комунальних послуг за період з травня по серпень 2022 року на загальну суму 2277,38 гривень, платником вказаних послуг є [PERSON] . Відповідачем на дотримання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України доказів сплати комунальних послуг у зазначений період не подано. Рішенням Соснівського районного м. Черкаси від 15.06.2022 стягнуто з [PERSON] комунальні послуги за період з лютого по квітень у сумі 3210,64 гривень. Отже відповідач продовжує не сплачувати комунальні послуги за квартиру, яка належить йому праві приватної власності. Позивач сплатив замість відповідача грошові кошти за комунальні послуги по спільній квартирі, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума вказаних коштів у розмірі, пропорційному частці відповідача у праві власності на квартиру, а саме: 2\~277, 38 грн/2 = 1138,69 грн. Тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 50 відсотків сплачених ним витрат у сумі 1138,69 гривень. При цьому суд зазначає, що позивач допустився арифметичної помилки щодо сум сплачених комунальних послуг. За таких обставин суд, повно, всебічно розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, вважає, що позов є частково обґрунтований, а тому підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 1138,69 гривень. В решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial