Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася через представника-адвоката Чвир О.М. до Деснянського районного суду м. Києва з позовом (в подальшому уточненим) до ТОВ «Континентбуд» про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вимоги позову обґрунтовано тим, що між позивачем та ТОВ «Континентбуд» було укладено попередній договір від 27.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом В.В.Дерев`янко, зареєстрований в реєстрі за № 973. Відповідно до умов Договору ТОВ «Континентбуд» зобов`язалось укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири [ADDRESS] , а позивач зобов`язалася прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п.1.3 Сторони зобов`язуються укласти Основний договір протягом І кварталу 2013 року, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною - 1 правовстановлюючих документів на Об`єкт та надання Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» документів, що є необхідними для належного укладення та оформлення Основного договору. Сторони встановили, що Основний договір укладається протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Стороною -2 відповідного повідомлення за адресою: [ADDRESS] від Сторони-1. Відповідно до п. 1.2. Попереднього договору Сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та виконання Основного договору, яке встановлене п. 1.1 розділу 1 Попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказано зобов`язання Сторони визначають в окремому Договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений Договір про забезпечення виконання зобов`язань Сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одразу після укладання Попереднього договору. Відповідно до п. 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 4/464 від 27 лютого 2013 року для підтвердження зобов`язань, що виникли у Сторін згідно з Попереднім договором, укладеним 27 лютого 2013 року, між ТОВ «Континентбуд» та [PERSON] , щодо укладання та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов`язань, Сторона 2 сплачує Стороні 1 грошові кошти, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 Договору. Всього сума за договором складає 358 320грн. [PERSON] умови договорів було виконано в повному обсязі, кошти в сумі 358 320грн. сплачено в повному обсязі, про що свідчить квитанція №ПН26556 від 27.02.2013р. Із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що будівництво житлового комплексу «Перлина Троєщини», зупинено, оскільки забудовник (відповідач) самовільно вів будівництва комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за договорами та вправі вимагати виконання з боку відповідача. Ураховуючи викладене, [PERSON] просила суд визнати за нею майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:017:0010. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2022 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.05.2022, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті. 17.06.2022 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірне майно. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем перебування. Позивач та представник позивача до суду подали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Континентбуд» було укладено Попередній договір від 27.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом В.В.Дерев`янко зареєстрований в реєстрі за №973. Відповідно до умов Договору ТОВ «Континентбуд» зобов`язалось укласти договір купівлі-продажу (Основний договір) квартири [ADDRESS] , а позивач зобов`язалася прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п.1.3 Сторони зобов`язуються укласти Основний договір протягом І кварталу 2013 року, але в будь-якому разі не раніше отримання Стороною - 1 правовстановлюючих документів на Об`єкт та надання Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно» документів, що є необхідними для належного укладення та оформлення Основного договору. Сторони встановили, що Основний договір укладається протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Стороною -2 відповідного повідомлення за адресою: [ADDRESS] від Сторони-1. Відповідно до п. 1.2. Попереднього договору Сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та виконання Основного договору, яке встановлене п. 1.1 розділу 1 Попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання вказано зобов`язання Сторони визначають в окремому Договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений Договір про забезпечення виконання зобов`язань Сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одразу після укладання Попереднього договору. Відповідно до п. 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 4/464 від 27 лютого 2013 року для підтвердження зобов`язань, що виникли у Сторін згідно з Попереднім договором, укладеним 27.02.2013 між ТОВ «Континентбуд» та [PERSON] , щодо укладання та нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу квартири, та забезпечення виконання таких зобов`язань, Сторона 2 сплачує Стороні 1 грошові кошти, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 Договору. Всього сума за договором складає 358 320грн. [PERSON] умови договорів було виконано в повному обсязі, кошти в сумі 358 320 грн. сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № ПН26556 від 27.02.2013р. Позивач зазначає про те, що із засобів масової інформації їй стало відомо, що будівництво житлового комплексу «Перлина Троєщини» зупинено, оскільки забудовник (відповідач) самовільно вів будівництва комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за договорами та вправі вимагати виконання з боку відповідача. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 20.03.2019 у справі № 6-14-39цс-19 та від 27.02.2019 у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Така ж позиція у рішенні ВС/КЦС, № 761/17864/16-ц, 13.05.2019. Згідно з положеннями ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживчою річчю, майнові права визнаються речовими правами. Концепція «майна» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05). У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84). Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Згідно з пунктом 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок), прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-318цс15), від 18 листопада 2015 року (провадження № 6-1858цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19). За змістом ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що позивачем повністю сплачено вартість внеску у будівництво нерухомого майна, а також на ту обставину, що введення об`єкта будівництва до експлуатації у встановлені договорами строки не відбулось, будівництво об`єкта не здійснюється, що ставить під сумнів можливість виконання зобов`язань за договором про участь у будівництві. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 3 583,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн., а всього 4 079,40 грн. На підставі ст.ст. 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved