Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у зв`язку із вилученням у нього транспортного засобу автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. [NUMBER] , він дізнався про наявність відносно нього виконавчого провадження, підставою якого став виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Остапенка Євгена Миколайовича, за яким з нього стягуються невиплачені грошові кошти на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~Управління Активами»,\~якому \~ТОВ «1Безпечне\~агентство необхідних\~кредитів» на\~підставі \~Договору факторингу\~№2106\~від 21.06.2021\~ відступило\~право вимоги\~за кредитним\~ договором\~№ 3386415\~від 06.01.2021,\~укладеного \~між ТОВ\~«1Безпечне\~агентство необхідних\~кредитів» та\~ [PERSON] .Стягнення заборгованості проводиться у зв`язку із несплатою строк грошових коштів та сума заборгованості з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса складає 35591,00 грн. з періодом прострочення платежу з 20.06.2021 по 27.06.2021 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства, адже нотаріусом на момент його вчинення не було дотримано умови безспірності, а також відсутній нотаріально засвідчений кредитний договір, що є обов?язковою умовою при вчинення виконавчого напису, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 13.09.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Третім особам роз?яснено право надати свої пояснення відповідно до вимог ст. 181 ЦПК України. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу та третім особам копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Вказаний позов\~було забезпечено\~ухвалою судді\~від 13.09.2022,\~а саме\~зупинено \~ стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 28.06.2021 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Управління Активами» грошових коштів у загальній сумі 35591 грн., до вирішення спору по суті. Ухвалою судді\~від 01.11.2022\~у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» про врегулювання спору за участю судді було відмовлено. Крім того, за вх. № 19530 від 18.10.2022 від представника відповідача надійшло «Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України», зі змісту якого вбачається, що відповідач визнає пред`явлені позовні вимоги, проте заперечує проти стягнення судових витрат на правничу допомогу, оскільки вважає їх неспівмірними із ціною позову. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис від 28.06.2021 № 245306 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 35591,00 грн. Виконавчий напис мотивований тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №3386415, укладеним 06.01.2021 з ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», яке відповідно до договору факторингу № 2106 від 21.06.2021 відступило право вимоги за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами». На підставі заяви ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» про примусове виконання рішення, постановою головного державного виконавця Уманського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лимарченко В.М. від 07.09.2022 відкрито виконавче провадження № 66704960 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 28.06.2021 № 245306 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 35591,00 грн. з періодом прострочення платежу з 20.06.2021 по 27.06.2021 грн. Вказане виконавче провадження було передано до Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відповідно до постанови державного виконавця Уманського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального МУЮ (м. Київ) Лимарченко В.М. від 03.02.2022. [PERSON] стверджує, що про існування вказаного виконавчого напису він дізнався лише після вилучення в нього автомобіля, а щодо погашення заборгованості до нього ніхто не звертався, із нарахуванням заборгованості він не ознайомлювався. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом\~Про нотаріат\~(далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Так, в ст. 87 Закону передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статтей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості, її розмір та складові для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена, як наприклад даними щодо сум отриманих у кредит коштів, їх повернення, нарахування та розрахунку боргу тощо. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України\~Про виконавче провадження\~та пункту 3 Порядку. Статтею 50 Закону України\~Про нотаріат\~передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідачем також не доведено суду ту обставину, що серед документів наданих приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Тобто, спірний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999\~та є безумовною підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також, відповідачем не спростовано посилання позивача щодо безспірності заборгованості, а позивач не погоджується із вказаною заборгованістю, оскільки йому не було направлено претензії про погашення заборгованості із зазначенням сум, які потрібно сплатити, не надано розрахунку такої заборгованості. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст.\~263\~ЦПК \~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Внесення змін до виконавчого напису або визнання його частково таким, що не підлягає виконанню, наприклад якщо суми грошового зобов`язання можуть бути змінені (зменшені), діючим законодавством не передбачено, тому виконавчий напис нотаріуса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до \~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем не наданий детальний опис наданих йому фахівцем послуг на суму 8000 грн., та не надано документального підтвердження їх оплати позивачем (квитанція чи платіжне доручення), тому правнича допомога не підлягає до стягнення з відповідача. При цьому, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved