Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

05.08.2022 позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 34536, вчинений 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та стягнути судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що 1507.2022 позивачу стало відомо, про те, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис № 34536 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 4695,26 грн., яка виникла на підставі кредитного договору № 75722743 від 23.05.2021. Позивач зазначає, що даний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що його вчинено без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії, а саме приватний нотаріус не мав повного обсягу документів, зокрема нотаріально засвідченого кредитного договору, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, разом з тим не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості. Враховуючи вище вказане вважає, що є достатні правові підстави вважати, що даний виконавчий напис, вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 08.08.2022 відкрито провадження у справі, розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 07.09.2022 до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. та головного державного виконавця Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Ухвалою суду\~від 07.09.2022\~заяву позивача\~про витребування\~доказів задоволено. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду, представник позивачки адвокат Мельник Л.І. подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суд не повідомили. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 34536 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» невиплачені в строк грошові кошти за період з 18.11.2021 по 22.12.2021 включно у розмірі 4695,26 грн. з яких: 1470,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3175,26 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с.7). Згідно виписки з рахунку [PERSON] за кредитним договором № 75722727 від 23.05.2021, заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» за кредитним договором № 75722727 від 23.05.2021 укладеним між боржником та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів складає: 4\~645,26 грн. з яких 1470,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3175,26 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами (а.с. 8) 12.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» звернулося до Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про примусове виконання рішення. 12.04.2022 головним державним виконавцем Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Браташ Л.Б. було відкрито виконавче провадження № 68787963 на підставі виконавчого напису № 34536 вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.. Позивач вважає, що приватним нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 3.1, 3.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно із пунктом 3.5 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17, де зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без належного встановлення обставин, які мали передувати вказаній нотаріальній дії, так як вказує, що сума заборгованості не відповідає фактичним обставинам та не є безспірною, крім цього, спірний виконавчий напис виданий після 22.02.2017, а саме 22.12.2021 і такий виданий на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, то такий виконавчий напис виданий з порушенням закону і не підлягає виконанню. Більше того, ані відповідач, ані третя особа приватний нотаріус, не надали суду оригінал нотаріально посвідченого договору, як і не надали первинних документів, які б дали суду можливість визначити факт договірних зобов`язань, заборгованості позивача перед ТзОВ «Фінансова компанія Управління активами», суму боргу станом на момент вчинення виконавчого напису, наявність чи відсутність погашення такого боргу, що свідчить про необґрунтованість нібито наявної у позивача заборгованості в розмірі 4695,26 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 34536 вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Що стосується вимоги про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з п.1 ч.3 ст. 133 цього Кодексу - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 02.08.2022 між адвокатом Мельник Л.І. та Козак К.А. укладено договір про надання правової допомоги № 21. Як видно з договору про надання правової допомоги № 21 від 02.08.2022 сторони узгодили розмір гонорару адвоката, згідно якого розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору про правову допомогу, становить 3000 (три тисячі) гривень. Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат згідно ордеру серії ВС № 1154104 від 04.08.2022. Відповідно до довідки про отримання оплати за професійну правничу допомогу від 05.08.2022 адвокат Мельник Л.І. отримала гонорар згідно вище вказаного договору про надання правової допомоги №21 в сумі 3000 грн. З урахуванням наданих представником відповідних доказів на обґрунтування розміру понесених судових витрат та відсутність будь-яких доказів про не співмірність таких витрат, оскільки відповідач не надав будь-яких доказів, суд прийшов до висновку, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджуються квитанціями про сплату № 22 від 05.08.2022. Разом з тим, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 04.08.2022, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved