Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

11 липня 2022 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~госпрозрахункова фірма\~"КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 15.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірмі «Камаз-Транс-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг, згідно з яким позивач брав на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати консультаційні послуги по підвищенню його кваліфікації, як водія експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. 11.02.2019 між сторонами договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 підписано Акт здачі-приймання наданих послуг, згідно з яким позивачем надано, а відповідачем отримані консультаційні послуги по підвищенню кваліфікації останнього, як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. Підписанням вказаного акту [PERSON] погодився, що послуги надані позивачем і саме в обсязі, що був визначений договором від 15.11.2018, претензії до позивача відсутні. Окрім того, при підписанні вказаного акту сторонами погоджено вартість наданих позивачем послуг в сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Згідно з п. 4.2. договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018, вартість послуг становить 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Пунктом 4.3. договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 визначено, що відповідач оплачує вартість послуг з дня підписання Акту здачі-приймання наданих послуг. Пунктом 4.4. договору про надання консультаційних послуг від 11.02.2019 визначено можливість оплати відповідачем наданих послуг з відтермінуванням. Розмір щомісячної суми платежу повинен бути не менше 500 (п`ятсот) гривень. Однак, на момент звернення до суду, дебіторська заборгованість [PERSON] перед ТЗОВ «Камаз-Транс-Сервіс» становить 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 19 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать оголошення, опубліковані на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. За містом ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини по справі, суд встановив таке. 15 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахунковою фірмою «Камаз-Транс-Сервіс» та [PERSON] було укладено договір про надання консультаційних послуг, згідно з яким позивач брав на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача надати консультаційні послуги по підвищенню його кваліфікації, як водія експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. 11 лютого 2019 року між сторонами договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 року підписано Акт здачі-приймання наданих послуг, згідно з яким позивачем надано, а відповідачем отримані консультаційні послуги по підвищенню кваліфікації останнього, як водія-експедитора для здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом. Підписанням вказаного акту [PERSON] погодився, що послуги надані позивачем і саме в обсязі, що був визначений договором від 15.11.2018 року, претензії до позивача відсутні. Згідно з п. 4.2. договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 року, вартість послуг становить 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Пунктом 4.3. договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 року визначено, що відповідач оплачує вартість послуг з дня підписання Акту здачі-приймання наданих послуг. Пунктом 4.4. договору про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 року визначено можливість оплати відповідачем наданих послуг з відтермінуванням. Розмір щомісячної суми платежу повинен бути не менше 500 (п`ятсот) гривень. За змістом\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Крім того, як вказано у ч. 1\~ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 525 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~ст. 530 Цивільного кодексу України\~встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав. Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами саме позивач має довести: наявність відповідного права, за захистом якого він звернувся до суду, та, відповідно, порушення такого права відповідачем внаслідок невиконання свого зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач у повному обсязі заборгованість за договором про надання консультаційних послуг від 15.11.2018 року позивачу не погасив. Сума заборгованості становить 12 500, 00 грн. Доказів, що спростовують викладене вище, а також доказів сплати боргу відповідач суду не надав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України,\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної\~\~вимоги процесуального кодексу\~\~підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача\~\~витрати по сплаті судового збору в сумі 2481, 00 грн.

Outcome: approved