Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~02\~вересня 2021\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Хмельницької міської ради та [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] . В уточнених вимогах просить визнати за ним право на приватизацію квартири [ADDRESS] згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»; визнати незаконним рішення органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні, який діє у складі Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України від 09.06.20р. за № 28 про відмову [PERSON] в приватизації квартири [ADDRESS] та скасувати його; зобов`язати Головне управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] від 07.02.20р. щодо приватизації квартири [ADDRESS] як наймачем квартири та членами його сім`ї: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передати зазначене житлове приміщення у власність громадян та видати Свідоцтво про право власності встановленого зразка, а також стягнути з відповідача 14 000 грн. судових витрат. \~ \~ \~ \~ [PERSON] позов мотивує тим, що з 1996 року служить у Збройних Силах України, під час проходження служби у військовій частині [NUMBER] перебував на квартирному обліку з 10.11.2014 по 02.10.2018. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.11.2018 №903 «Про включення квартир до числа службових та затвердження рішень про надання житлової площі військовослужбовцям Національної гвардії України» йому було надано житло як військовослужбовцю - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 42,4 кв.м., сім`я - 4 чол. [PERSON] Зареєстрований в м. Харкові при військовій частині [NUMBER] . Перебуває на квартирному обліку при військовій частині [NUMBER] з 26.11.2001 на загальних підставах. \~ \~ \~ \~З 13\~грудня 2018\~року [PERSON] \~та членів\~його сім`ї\~було зареєстровано\~в квартирі\~ [ADDRESS] ,\~про що\~видано відповідні\~довідки та\~технічний паспорт\~на квартиру,\~вселення було\~проведено на\~підставі ордеру. 07\~лютого 2020\~року позивач\~звернувся до\~відповідача із\~письмовою заявою\~про приватизацію\~квартири [ADDRESS] .\~Однак, лише 09 червня 2020 року за №28 було прийнято рішення про відмову у задоволенні вищезгаданої заяви. Відмова мотивована тим, що останній набув 16.08.2019 у приватну власність об`єкт житлової нерухомості - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.03.2018 серія за номером 22/03/18-40 та акт прийому-передачі квартири від 28.05.2019 № б/н, укладених між Приватним акціонерним товариством «Трест-Житлобуд 1» та [PERSON] . Позивач вважає таку відмову незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із чим змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 02.09.2021 року, справа зареєстрована за суддею [PERSON] \~ \~ \~ \~07.09.2021 року позовну заяву залишено без руху. \~ \~ \~ \~05.10.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~07.02.2022 року справу призначено до слухання по суті. \~ \~ \~ \~14.02.2022 року представником відповідача надано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вважає, що суд не наділений повноваженнями стосовно реалізації дискреційних повноважень органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України, а може надавати лише оцінку правомірності та легітимності їх рішенням, діям чи бездіяльності, а не зобов`язувати їх приймати конкретне рішення чи вчиняти конкретні дії, оскільки в такому випаду суд підміняє собою відповідні функції органів та установ Національної гвардії України, що суперечить конституційному принципу поділу влади на законодавчу, виконавчу, судову, і приймає по суті те рішення, вирішення якого належить до компетенції цих органів. \~ \~ \~ \~19.02.2022 року представником позивача надано відповідь на відзив, вказує, що спроба відповідача поставити під сумнів заявлені позовні вимоги як можливий вихід судом за межі дискреційних повноважень, фактично нічим не була доведеною, а обраний спосіб захисту навпаки дозволить позивачу розраховувати на відновлення порушеного права на приватизацію житла за належними йому статусами, наданими державою. \~ \~ \~ \~19.02.2022 року представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до протоколу повторного авторозподілу судової справи від 06.05.2022 року, у зв`язку із увільненням з роботи судді [PERSON] , справу передано на розгляд судді [PERSON] . \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.05.2022 року суддею [PERSON] прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представники відповідача проти позовних вимог заперечили, вважають позов безпідставним та необґрунтованим, просили відмовити в його задоволенні. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник третьої особи, служби у справах дітей, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги також підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] з 1996 року служить у Збройних Силах України, під час проходження служби у військовій частині [NUMBER] перебував на квартирному обліку з 10.11.2014 по 02.10.2018, з датою первинної постановки 26.11.2001. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.11.2018 №903 «Про включення квартир до числа службових та затвердження рішень про надання житлової площі військовослужбовцям Національної гвардії України» було затверджено рішення житлово-побутових комісій військових частин та територіальних управлінь Національної гвардії України про надання житла, затверджені Головним управлінням Національної гвардії України, в тому числі [PERSON] , військовослужбовцю - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 42,4 кв.м., сім`я - 4 чол. Зареєстрований в м. Харкові при військовій частині [NUMBER] . Перебуває на квартирному обліку при військовій частині [NUMBER] з 26.11.2001 на загальних підставах. \~ \~ \~ \~З 13 грудня 2018 року [PERSON] та членів його сім`ї було зареєстровано в квартирі [ADDRESS] , про що видано відповідні довідки та технічний паспорт на квартиру, вселення було проведено на підставі ордеру виданого 12.12.2018 року. 07\~лютого 2020\~року позивач\~звернувся на\~адресу відповідача\~із письмовою\~заявою про\~приватизацію квартири\~ [ADDRESS] .\~Однак, органом приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні, який діє у складі Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України, 09 червня 2020 року за №28 було прийнято рішення про відмову у задоволенні вищезгаданої заяви. Відмова мотивована тим, що останній набув 16.08.2019 у приватну власність об`єкт житлової нерухомості - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.03.2018, серія за номером 22/03/18-40 та акт прийому-передачі квартири від 28.05.2019 № б/н, укладених між Приватним акціонерним товариством «Трест-Житлобуд 1» та [PERSON] . Дані обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами справи. [PERSON] не погодився із рішенням про відмову в приватизації квартири [ADDRESS] , що стало причиною звернення до суду. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку встановленому законом. Відповідно до вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. У частині третій статті 9 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 5 вказаного Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Згідно із ч.ч. 10, 11 ст. 8 вказаного Закону органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків),житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Згідно з наданими довідками з Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 10.01.2019 та 30.10.2019 за №118.34/13-к, які знаходяться в матеріалах справи, [PERSON] не було використано житловий чек для реалізації права на приватизацію житла і це стосувалося житла, яке було розташовано в м. Харкові. Що стосується членів його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - то вони взагалі не були зареєстрованими у списках громадян, які мали право на приватизацію житла за окремими адресами в м. Харкові. Тобто, на момент звернення [PERSON] із заявою від 07.02.2020 на адресу відповідача його житловий чек не було використано, а отже право на приватизацію житла не було реалізовано. Тому право [PERSON] на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] , мало бути реалізовано в повному обсязі, оскільки воно прямо кореспондується з приписами статей 4, 5, 10 та 11 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». \~ \~ \~ \~Суд також критично оцінює заперечення представника відповідача на позов в тій частині, що [PERSON] може набути подвійне право власності на підставі пільг, що надаються військовослужбовцю. Оскільки, згідно відповіді Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», між [PERSON] та керівництвом Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 28 березня 2018 року було укладено Кредитний договір №51-АТО (щодо надання довгострокового пільгового кредиту на будівництво (придбання) доступного житла для учасників бойових дій, які брали участь в антнтерористичній операції). У Договорі зазначено, що він укладався з урахуванням вимог Порядку використання коштів, передбачених у міському бюджеті міста Харкова на надання пільгових кредитів на будівництво (придбання) доступного житла для учасників бойових дій, які брали участь в антитерористичній операції, затвердженого рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.10.2015 року №612. Кошти в якості кредиту [PERSON] на придбання житла за Договором виділялися саме з міського бюджету міста Харкова, що спростовує доводи представників відповідача, що придбання квартири [PERSON] на умовах кредитування відбувалося за рахунок коштів Державного бюджету. До того ж, кандидатом на кредитування за умовами місцевої Програми мав бути учасник бойових дій, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції. Тобто, чи належав такий учасник бойових дій до військовослужбовців, чи не належав - це не було обов`язковою умовою Програми. Приписами Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 за №413, закріплено, що до учасника бойових дій може належати не виключно військовослужбовець, але й інші категорії осіб Тобто, на момент прийняття рішення про можливість кредитування [PERSON] з метою придбання житла не враховувався його статус військовослужбовця, а враховувався статус учасника бойових дій. Більше того, саме по собі укладання кредитного договору ніяким чином не впливає на можливість чи обмеження в подальшому придбавати будь-яку нерухомість будь-яким способом (укладання договору купівлі-продажу, приватизація, дарування, спадкування, тощо). Таким чином, реалізація права на приватизацію військовослужбовцем жодним чином не пов`язано з наявністю чи відсутністю цивільно-правових угод з приводу іншого нерухомого майна. За таких обставин, із врахуванням наведенного, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог та вважає, що позовнна заява підлягає до задоволення в повному обсязі, а тому слід визнати за позивачем право на приватизацію квартири [ADDRESS] згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»; визнати незаконним рішення органу приватизації державного житлового фонду від 09.06.20р. за № 28 про відмову [PERSON] в приватизації квартири [ADDRESS] та скасувати його, а також збов`язати Головне управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду заяви [PERSON] від 07.02.20р. щодо приватизації квартири [ADDRESS] як наймачем квартири та членами його сім`ї. Передати зазначене житлове приміщення у власність громадян та видати Свідоцтво про право власності встановленого зразка. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14\~000 грн., також підлягає до задоволення.

Outcome: approved