Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася та надіслала до суду заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився. Письмові пояснення не надав. Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів. Позов заявлений з тих підстав, що виконавчий напис вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Станом на 18 .11.2021 року було визнано нечинною Постанову КМУ №662 від 26.11.2014 року ?Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів?. Таким чином, приватний нотаріус Бригіда В.О. не дотримався встановленої процедури вчинення виконавчого напису, що потягло порушення законних прав позивача. Приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на спеціальних умовах для короткострокового кредиту договору кредитної лінії №IU9191125 та паспорті споживчого кредиту, що укладені у простій письмовій формі. Таким чином, представник позивачки вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням встановленого законом порядку. 09 вересня 2022 року судом було витребувано копію нотаріальної справи, щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса № 41099 від 18.11.2021 року. Судом встановлено, представник товариства з обмеженою відповідальністю „ІНСТАФІНАНС" Кушнір І.В. 29 вересня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. із заявою про вчинення виконавчого напису, у якій просив стягнути заборгованість із [PERSON] . Вказана обставина стверджується копією заяви про вчинення виконавчого напису. 18 листопада 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №IU9191125 від 30 грудня 2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії IU1845663, укладеним з ТзОВ „ІНСТАФІНАНС", заборгованості за період з 15 січня 2021 року по 10 вересня 2021 року, у розмірі 37449 гривень, у тому числі: 10000 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 27449 гривень прострочена заборгованість по несплаченими відсоткам за користування кредитом, 650 гривень - за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню визначена у виконавчому написі у розмірі 38099 гривень. 23 грудня 2021 року приватним виконавцем Коломійцем В.К. було відкрито виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Вказані обставини стверджуються копією виконавчого напису від 18 листопада 2021 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 грудня 2021 року. Таким чином між сторонами склалися кредитні правовідносини. Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Право вчинення виконавчого напису відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України „Про нотаріат" належить до компетенції нотаріусів. При цьому, законодавець визначив, що виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною першою статті 88 Закону України „Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ „Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною першою статті 87 Закону України „Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України „Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (1172-99-п) (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Пунктом 2 Розділу „Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (в редакції чинній станом на 19.05.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Судом встановлено, що кредитний договір від 30.12.2020 року між сторонами нотаріально не посвідчувався, що виключає надання відповідачем оригіналу такого договору нотаріусу. А тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису. Суду не наданий кредитний договір на підставі якого був вчинений оскаржений виконавчий напис. Нотаріусом надіслана до суду лише копія паспорта споживчого кредиту, який підписаний сторонами. Отже, станом на 18.11.2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій інших договорів (укладених в простій письмовій формі) чинним законодавством не передбачалось. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 992 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору. Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надав суду доказів не співмірності витрат. Витрати позивачки на правничу допомогу склали 4000 гривень. Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути 4000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу. Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі ст.ст. 16,18,ЦК України, статті 34,87,88 Закону України „Про нотаріат", п.п.1.1., 1.2., 3.2., 3.4, 3.5 глави Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001 року,

Outcome: approved