Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] стягнення\~ заборгованості за послуги з теплопостачання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира відповідачки. Позивач надавав відповідачці послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно з вимогами нормативно-технічних документів, а відповідачка, в свою чергу, зобов`язана щомісячно розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання. Однак відповідачка не сплачує за надані послуги, в зв`язку з чим має заборгованість з лютого 2018 року по квітень 2022 року, яка складається з основного боргу за опалення в сумі\~ 1937 грн. 85 коп., інфляційних витрат 563 грн. 66 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 228 грн. 72 коп. та 59 грн. 69 коп. пені. Оскільки відповідачка в добровільному порядку плату за отримані послуги не здійснює, позивач просить\~ стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з централізованого опалення житла за вказаний період та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності. Відповідачка в судовому засіданні заперечила проти позову у повному обсязі, в зв`язку з тим, що не отримувала послуг з постачання теплової енергії від КП «Смілакомунтеплоенерго», а тому відповідно не повинна спалучвати за них. Вказала суду на те, що вона дійсно проживає по [ADDRESS] , але до своєї квартири теплової енергії від позивача не отримує. Повідомила, що з 2018 року жодних послуг від КП «Смілакомунтеплоенерго» не отримує, через те, що стався порив теплотраси і після того постачання тепла до її квартири припинилось. Заначила, що позовні вимоги про стягнення з неї боргу з 2018 року є необґрунтованими, оскільки вона їх не отримувала. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, врахувавши позицію сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що КП СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО є постачальником теплової енергії до квартири [ADDRESS] де проживає відповідачка. Особовий рахунок за адресою [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року\~\~\~ № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01 лютого 2018 року. Відповідно до даних показників лічильника по будинку за період з лютого 2018 року по березень 2022 року до будинку, в якому мешкає відповідачка, КП «Смілакомунтеплоенерго» було подано теплову енергію та відбувалось зняття показників теплової енергії. Відповідно до ст. 5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать в т.ч. комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як вбачається з матеріалів справи позивачем у газеті «Сміла» №9 (1101) від 28 лютого 2018 року опубліковано типовий договір про надання послуг з централізованого опалення. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не виконала обов`язку щодо укладання договору з виконавцем послуг в особі КП «Смілакомунтеплоенерго». У зв`язку цим надання послуги з централізованого опалення будинку, в якому проживає відповідачка, здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15. Згідно з п.п. 18, 29, 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги та зобов`язаний проводити оплату житлово-комунальних послуг в установлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з наданою позивачем розрахунку боргу вбачається, що відповідачка має заборгованість з основного боргу в сумі\~ 1937 грн. 85 коп., інфляційних витрат 563 грн. 66 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 228 грн. 72 коп. та 59 грн. 69 коп. пені. Відповідно до\~ ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтований та мотивований. Посидання відповідачки [PERSON] на те, що вона не отримувала послугу з теплопостачання не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не можуть бути взяті до уваги, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог. Окрім того, з виписки по рахунку № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] в жовтні 2018 року здійснила оплату частини боргу за послуги з теплопостачання в сумі 3713 грн., таким чином винавши, що такі послуги їй були надані КП «Смілакомунтеплоенерго». Таким чином доводи відповідачки нічим не обґрунтовані та не спростовують тверджень позивача. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідачки боргу за послуги з централізованого опалення житла, трьох відсотків річних, пені та індексу інфляції є обґрунтованими, такими, що підтверджуються відповідними доказами, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути 2254 грн. сплаченого судового збору за подання до суду позовної заяви та 227 грн. за подання до суду заяви про видачу судового наказу, а всього 2481 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved