Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом та заявленою в ньому вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 30.04.2021 р. (реєстр №26009), вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості за період з 11.01.2021 р. по 28.04.2021 р. та плату за вчинення виконавчого напису, усього в розмірі 20\~945,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача 3\~930,93 грн. (безпідставно отримані кошти за виконавчим написом), судові витрати в розмірі 4\~481,00 грн. (судовий збір в розмірі 2\~481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2\~000,00 грн.). В окремо наданій суду заяві від 17.10.2022 р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 5\~123,39 грн. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, позивачу не було відомо про будь-які грошові вимоги відповідача, жодних нотаріальних договорів між ним та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та з ТОВ «Мілоан» не укладалося, цивільно-правових угод не існувало, будь-яких письмових вимог, претензій чи повідомлень позивач не отримував, з виконавчого напису не є зрозумілим дізнатися яким чином та на підставі яких документів проводився розрахунок заборгованості. На переконання позивача, виконавчий напис вчинений з порушенням Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1 та 2 Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» тощо. Позивач зазначає, що працює з 13.11.2017 р. водієм автотранспортних засобів мобільної групи реагування в Дніпропетровській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Венбест» - «Венбест Дніпро», розмір відрахувань з його заробітної плати на підставі оспорюваного виконавчого напису склав 5\~123,39 грн. (відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог), відтак, стягнута з позивача сума підлягає йому поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України. В окремо поданій заяві представник позивача адвокат О.Гелашвілі просив суд про розгляд справи у його відсутності та про задоволення позову в повному обсязі. В силу ст. 280 ЦПК України справа розглядається у порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Треті особі не скористалися правом брати участь у судових засіданнях. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 - 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що 07.10.20020 р. між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладений кредитний договір №2213963 (договір укладений в простій письмовій формі), дійсність якого заперечується позивачем з підстави його не укладення ним (а.с. 14-20). 30.04.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис (реєстр №26009), про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості за період з 11.01.2021 р. по 28.04.2021 р. та плати за вчинення виконавчого напису, усього в розмірі 20\~945,00 грн. (а.с. 21). На підставі довідки з місця роботи позивача про відрахування ати позивача судом встановлено, що за період з 30.11.2021 р. по 04.10.2022 р. з відповідача утримана сума в розмірі 5\~123,39 грн. у зв`язку з виконавчим написом №26009 від 30.04.2021 р. Діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. припинена з 31.12.2021 р., що підтверджується відповіддю Міністерства юстиції України від 18.01.2022 р. (а.с. 25-27). Позивач заперечує правомірність вчиненого виконавчого напису. Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 04.08.2022 р. забезпечено позов за заявою позивача: зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 30.04.2021 р. (реєстр №26009) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості в сумі 20\~945,00 грн. Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, яким заперечується наявність грошових зобов`язань перед будь-якими особами, та регулюються ч. 1 ст. 13, ст.ст.\~15,\~16\~та 18 ЦК України, п. 19 ч. 1 ст. 34, ст.ст.\~50,\~87\~та\~88\~Закону України\~"Про\~нотаріат", Постановою КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 р. Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються\~ Законом України "Про нотаріат",\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5\~"Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі Порядок вчинення нотаріальних дій), постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса". Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1\~ст.\~34\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України "Про нотаріат"\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~ст.\~87\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1 ст. 87 вказаного закону). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 87 вказаного закону). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений Постановою КМУ від 29.09.1999 р. №1172, згідно з якою (п. 2) стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, відбувається за умови допущення боржником прострочення платежів за зобов`язаннями, що випливають з кредитних договорів, та для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~ \~ \~Постановою КМУ\~від\~26.11.2014\~р.\~№662\~«Про\~внесення\~змін до переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» внесені\~ до\~переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (Офіційний вісник України, 1999 р., № 26, ст. 1241, № 45, ст. 2243; 2000 р., № 17, ст. 710), зміни,\~згідно з якими доповнений перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського\~апеляційного\~адміністративного\~суду від\~22.02.2017\~р.\~\~(справа\~ № 826/20084/14) у справі за адміністративним позовом [PERSON] та [PERSON] до Кабінету Міністрів України, треті особи: Нотаріальна палата України, [PERSON] , Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Альфа-Банк» про визнання нечиними та скасування п. 1 та п. 2 Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року, визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1\~Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1\~такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу". п. 2\~Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Дана постанова набрала законної сили 22.02.2017 р. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Постанова КМУ «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001 р. Редакція від 29.11.2001 р. передбачає, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. З урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16\~та\~18 ЦК України\~та ст.ст.\~50,\~87\~та\~88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1 та 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному вище Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Договір від 07.10.2020 р. (а.с. 14-19), на підставі якого, як вважає відповідач, виникло грошове зобов`язання у [PERSON] , не був посвідчений нотаріально, тобто був вчинений в простій письмовій формі, відтак, оспорюваний виконавчий напис був вчинений нотаріусом з порушенням процедури його вчинення: у відсутності оригіналу нотаріально посвідченої угоди (кредитного договору). Що стосується посилання позивача на неукладення ним кредитного договору із ТОВ «МІЛОАН» від 07.10.202 р., то для суду відсутні підстави для встановлення даної обставини. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. В цій частині позивач не виконав обов`язок доказування, не надав доказів у відповідності до ст.ст. 76-80 ЦПК України, що надало би змогу суду дійти до іншого висновку у справі, яка розглядається. Виходячи з вищенаведеного, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим позов в частині вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Стосовно вимоги позову про стягнення сплачених сум з виконання оспорюваного виконавчого напису, то судом на підставі звіту про здійснені відрахування та виплати з місця роботи позивача встановлено, що за період з грудня 2021 р. по серпень 2021 р. із заробітної плати позивача були проведені відрахування в розмірі 5\~123, 39 грн. (за період з 30.11.2021 р. по 04.10.2022 р.) за виконавчим написом від 24.11.2021 р. у ВП №67620347. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Тобто у випадку, якщо правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, які були стягнуті в процесі примусового виконавчого провадження із позивача на підставі виконавчого документу відпали, а отже це майно має бути йому повернуто саме на підставі ст. 1212 ЦК України. Саме до таких висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах (постанова ВС від 06.03.2019 по справі № № 910/1531/18, та постанова Верховного Суду від 28.01.2020 по справі № 910/16664/18). Виходячи з вищенаведеного, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сума в розмірі 5\~123, 39 грн. (за період з 30.11.2021 р. по 04.10.2022 р.). Щодо розподілу судових витрат. При зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1\~816,00 грн. (а.с. 47), судовий за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1\~984 грн. 80 коп. ((з вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. 9), та з вимоги про стягнення коштів та 496,20 грн. (40) за подання заяви про забезпечення позову. Таким чином, оскільки позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~481,00 грн. Витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 2\~000,00 грн. (а.с. 28- 32). Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2\~000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 3 ст. 133, ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved