Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 11.12.2017. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 17.11.2017 з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 17.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час позивачка не працює, у зв`язку з чим погіршилося її матеріальне становище та вона не може в повній мірі забезпечити матеріальні потреби сина. Аліментів у розмірі 1000 грн не вистачає навіть на саме необхідне. Тому, змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву, згідно якої розгляд справи просить проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує частково та згідна на стягнення аліментів у розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 2016 року, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 11 грудня 2017 року розірвано (а.с.10). [PERSON] народився [INFO] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] його батьками зазначені: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 17 листопада 2017 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 17.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9) Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що аліменти на утримання дитини стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, та не можуть в повній мірі забезпечити гармонійного розвитку дитини. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України,\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та\~Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до\~ст.150 Сімейного Кодексу України\~\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2\~ст. 179 СК України). За змістом\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1\~ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3\~ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3\~ст.181 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 та ч. 2\~ст.184 СК України,\~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приймає визнання уточненого позову відповідачем, робить висновок, що визнання відповідачем уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 3000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідатиме інтересам дитини, зможе покрити витрати на його утримання. На думку суду сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 496,20 грн, що рівне 50% розміру судового збору за вказаний позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved