Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] (а.с. 62-67), в якому просили стягнути з відповідачки відшкодування витрат, понесених ними на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , в сумі 160 000,00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] в с.Яворів помер дядько позивачки [PERSON] , якому 15 листопада 1973 року рішенням виконавчого комітету Солуківської сільської ради було виділено земельну ділянку для будівництва житлового будинку. 27 листопада 1980 року [PERSON] було виготовлено свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах. Фактично будівництво останній розпочав у 1982 році та в період з 1982 р. по 2008 р. було залито фундамент та частково збудовано стіни будинку. За домовленістю із забудівником участь у будівництві будинку брали також і батьки позивачки з умовою, що після завершення будівництва [PERSON] подарує їй вказане будинковолодіння. Приблизно в 2008 році [PERSON] приїхав з Російської Федерації, де проживав разом з другою дружиною та почав проживати з сім`єю позивачки. Він запропонував їм спільними зусиллями та коштами добудувати на його земельній ділянці житловий будинок, на який був виготовлений будівельний паспорт, та який після завершення будівництва він їй подарує. Після такої домовленості вони розпочали спільне будівництво будинку, поступово почали купляти будівельні матеріали, на які витрачали всі свої зароблені кошти та вкладали особисту фізичну працю. Вони також наймали робітників та майстрів, які працювали на будівництві будинку, оплачували їх працю, а коли коштів не вистачало, то позичали їх в родичів та знайомих. В основному витрати на будівництво будинку несли вони особисто, оскільки [PERSON] захворів на глаукому, потребував догляду та лікування і працювати вже не міг. Крім того, він почав зловживати алкоголем, внаслідок чого був направлений на госпіталізацію в обласний наркологічний диспансер. Довівши в будинку дві кімнати до придатного для проживання стану (кімната та кухня), вони спільно з [PERSON] поселились в ньому та вели спільне господарство і побут, тобто проживали однією сім`єю. В 2014 році [PERSON] взяв у позивача кошти за будинок у сумі 600 доларів США, про що у присутності свідків написав розписку. [PERSON] часто хворів та не мав змоги особисто зібрати всі необхідні документи, щоб оформити право власності на будинок та земельну ділянку, тому склав на позивачку довіреність, в якій вказав, що уповноважує її оформити на його ім`я право власності на житловий будинок та приватизувати на його ім`я земельну ділянку, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також одержати необхідні документи для відчуження цього житлового будинку та земельної ділянки. 26.12.2011 року [PERSON] склав довіреність також на ім`я позивача, в якій вказав, що уповноважує останнього подарувати, за ціну та на умовах на свій розсуд, позивачці [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Всі витрати по виготовленню документації на будинок та земельну ділянку вони здійснювали за власні кошти, а також особисто сплачували земельний податок. Через брак коштів на придбання будівельних матеріалів для завершення будівництва та на витрати по оформленню документів на будинок та земельну ділянку вони змушені були брати кредити. Вони розпочали збирати всі необхідні документи на будівництво та земельну ділянку, однак з їх оформленням виникли значні труднощі, оскільки з 17.02.2011 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», в якому викладено інші вимоги щодо реєстрації об`єктів забудови, тому до дня смерті [PERSON] належним чином оформити документи на спірний житловий будинок, готовністю 75%, площею 123,2 м2 та земельну ділянку під ним, вони не встигли, так як останній помер, а за життя заповіту він не посвідчував. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку успадкувала його дочка [PERSON] . Оскільки спірний житловий будинок фактично було побудовано за їх кошти, а також перед смертю [PERSON] отримав від позивача кошти у сумі 600 доларів США, то вони звертались до відповідачки з проханням повернути кошти, що були витрачені на придбання будівельних матеріалів на зведення житлового будинку, а також 600 доларів США, однак остання відмовилась вказавши, що будинок збудував її батько без сторонньої допомоги, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Відповідачка подала\~до суду\~відзив на\~позовну заяву\~(а.с.\~79-81),\~в якому\~просила відмовити\~в задоволенні\~позовних вимог\~позивачів в\~повному обсязі.\~Свої заперечення\~проти позову\~мотивувала тим,\~що [INFO] помер\~її батько\~ [PERSON] .\~Згідно із\~записом в\~погосподарській книзі\~№ 4\~виконавчого комітету\~Яворівської сільської\~ради Долинського\~району Івано-Франківської\~області за\~2001-2016\~роки,\~останньому на\~праві особистої\~власності належав\~незавершений будівництвом\~житловий будинок\~готовністю 75%,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] .\~Після смерті\~ батька\~вона прийняла\~спадщину,\~оскільки є\~єдиним спадкоємцем,\~та 07\~жовтня 2016\~року виготовила\~технічний паспорт\~на вищевказаний\~житловий будинок.\~За життя\~ [PERSON] \~заповіту не\~складав,\~інших дітей\~у нього\~не було.\~Після звернення\~до державного\~нотаріуса з\~метою оформлення\~спадщини після\~смерті батька\~вона отримала\~відмову і\~пораду звернутись\~до суду\~з позовом\~про визнання\~за нею\~прав і\~обов`язків забудовника\~житлового будинку\~ [ADDRESS] .\~Після цього\~вона звернулась\~до Долинського\~районного суду\~з позовом\~про визнання\~за нею\~прав забудовника\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~на житловий\~будинок (процент\~готовності 75%)\~ [ADDRESS] .\~Її позов\~суд задоволив,\~однак позивачка\~по справі\~ [PERSON] ,\~яка є\~її двоюрідною\~сестрою,\~не будучи\~стороною в\~спорі,\~звернулась до\~апеляційного суду\~Івано-Франківської\~області,\~який рішенням\~від 03\~серпня 2017\~року рішення\~Долинського районного\~суду Івано-\~Франківської області\~від 20\~січня 2017\~року у\~справі №\~343/2360/16\~скасував та\~ухвалив нове\~рішення,\~яким задоволив\~апеляційну скаргу\~ [PERSON] .\~Однак,\~постановою Верховного\~Суду від\~26\~вересня 2018\~року рішення\~апеляційного суду\~скасовано та\~залишено в\~силі вищевказане\~рішення Долинського\~районного суду\~Івано-Франківської\~області.\~В подальшому\~позивачка зверталась\~до Долинського\~районного суду\~з позовною\~заявою до\~неї,\~третя особа\~Яворівська сільська\~рада,\~про усунення\~від спадкування,\~однак 23\~квітня 2019\~року рішенням\~суду в\~задоволенні її\~позову відмовлено.\~Дане рішення\~залишено без\~змін постановою\~Івано-Франківського\~апеляційного суду\~від 17\~липня 2019\~року та\~постановою Верховного\~суду України\~від 17\~березня 2020\~року.Рішенням Долинського районного суду від 15 квітня 2019 року в справі № 343/1885/18 задоволено позов [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Проте, 05.11.2019 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду дане рішення скасовано. В подальшому вона звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні належним їй незавершеним будівництвом готовністю 75% по [ADDRESS] і хоч рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 року в задоволенні позову відмовлено, однак, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 травня 2019 року це рішення скасовано та зобов`язано позивачів усунути перешкоди у користуванні належними їй будівельними матеріалами, які використані в процесі будівництва спірного незавершеного житлового будинку, шляхом повернення ключів від вхідних дверей, звільнення незавершеного будівництва від їх особистих речей та надання безперешкодного доступу до приміщень даного незавершеного будівництва. В подальшому [PERSON] знову зверталась до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до неї, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Яворівська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області та Долинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про встановлення факту перебування в родинних стосунках, встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, які використані в процесі будівництва житлового будинку, проте цю заяву ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2020 року було їй повернуто. Дана позовна заява про стягнення коштів витрачених на будівництво житлового будинку є безпідставною, поданою без належних доказів і такою, що суперечить документам та позиції позивачів, заявленій у всіх вищевказаних судових справах. Позивачка [PERSON] називає померлого [PERSON] «дядьком», однак жодних документів на підтвердження родинних відносин нею не подано, більш того, постановою від 05.11.2019 року Івано-Франківського апеляційного суду скасовано рішення Долинського районного суду про встановлення родинних стосунків між [PERSON] та померлим [PERSON] . В подальшому позивачка вказує, що будинок [ADDRESS] збудовано померлим за участі її батьків, що суперечить інформації поданій нею до Долинського районного суду під час розгляду справи № 343/1547/17, а саме, що спірний будинок [ADDRESS] збудовано [PERSON] особисто за власні кошти, рік побудови даного будинку 1995. Враховуючи, що рік побудови спірного житлового 1995, то не може відповідати дійсності той факт, що позивачі здійснювали його будівництво, оскільки шлюб між ними було укладено 30 липня 1994 року і позивачці [PERSON] на той час було 17 років. Додані до позовної заяви незавірені нерозбірливі копії бланків на ім`я [PERSON] та [PERSON] не можуть бути належними доказами, оскільки незрозуміло їх зміст, відношення до позову і до покійного [PERSON] . Твердження позивачки [PERSON] про те, що вона проживала з покійним [PERSON] до його смерті, вела спільне господарство та здійснила поховання, не відповідають дійсності, оскільки у всіх попередніх судових справах вона стверджувала, що поховання [PERSON] здійснила [PERSON] . Твердження позивачів, що покійний [PERSON] в невідомому часі захворів на «глаукому» потребував догляду та лікування, розпочав зловживати алкоголем і був направлений на госпіталізацію у психіатричну лікарню, не підтверджено жодними документами і, більш того, дані хвороби не внесено в медичну книжку останнього та, аналогічно, не відповідають позиції позивачки [PERSON] у попередніх судових справах. Також до позову долучено копію записки незрозумілого змісту і значення. Невідомо ким являється « [PERSON] », де, в кого, в якому місці взяв «600 доларів», невідомо якої країни походження є ці «600 доларів» . Також з даної записки не зрозуміло, яке вона має відношення до справи і позивачів. Вимога про стягнення з неї на користь позивачів 160 000 грн. витрат, понесених на будівництво житлового будинку, жодним чином не обґрунтована. В позові немає жодного розрахунку понесених позивачами витрат на будівництво та документів, які це підтверджують. Також в обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на ч. 4 ст. 1231 ЦК України, де йдеться про відшкодування спадкоємцями завданої матеріальної та моральної шкоди, проте жодних доказів заподіяння їм моральної або майнової шкоди померлим [PERSON] в позові не наведено. Позивачі подали до суду відповідь на відзив (а.с. 112-117), в якому підтримали свої позовні вимоги та вказали, що [PERSON] є рідним братом матері позивачки [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] », тобто вони перебували у родинних відносинах. До матеріалів справи вони долучили частину квитанцій про придбання будівельних матеріалів, так як більшість було втрачено через їх зношеність. В судовому засіданні позивачі заявлені позовні вимоги підтримали, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини та просили їх задоволити. Представник відповідачки згідно ордеру на надання правової допомоги серії ВС № 1066017 від 19.03.2021 року адвокат Білик Р.О. в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити в зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог, мотивувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві на позов. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного: У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 3 ст. 12 цього ж кодексу. Частиною 4 ст. 1231 ЦК України передбачено, що майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 даного кодексу, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.1991, інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.02.2016 року (т. 1 а.с. 10). Як встановлено судом та визнається сторонами, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на незавершене будівництво житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . З приводу даного спадкового майна виник спір між сторонами по справі, який вирішувався в судовому порядку і рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.01.2017 року по справі № 343/2360/16-ц (т. 1 а.с. 22-23), яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 26.09.2018 року (т. 1 а.с. 206-214), тобто набрало законної сили, право власності на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва незавершеного житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , визнано за його дочкою [PERSON] . Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі № 343/154717 від 23.04.2029 року (т. 1 а.с. 94-98), яке набрало законної сили, відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON] про усунення від спадкування. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.11.2019 року (т. 1 а.с. 90-93) скасовано рішення Долинського районного суду від 15 квітня 2019 року про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] . Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 травня 2019 року (т. 1 а.с. 106-109) скасовано рішення Долинського районного суду від 07.02.2019 року та зобов`язано [PERSON] та [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні належними їй будівельними матеріалами, які використані в процесі будівництва незавершеного житлового будинку по [ADDRESS] , шляхом повернення ключів від вхідних дверей, звільнення незавершеного будівництва від їх особистих речей та надання безперешкодного доступу до приміщень даного незавершеного будівництва. Таким чином, вказаними судовими рішеннями беззаперечно право власності [PERSON] на будівельні матеріали, що були використані в процесі будівництва незавершеного житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , а також визнано безпідставними претензії [PERSON] та [PERSON] на дане майно. Однак, незважаючи на вищевказані судові рішення, [PERSON] та [PERSON] знову звернулися в суд з позовом до [PERSON] , в якому просять стягнути з останньої 160\~000,00 грн. відшкодування коштів, витрачених ними на будівництво спірного житлового будинку. Суд вважає даний позов безпідставним, оскільки він не підтверджується належними та допустимими доказами. Так, позивачами не надано суду жодних розрахунків, які б підтверджували розмір коштів, витрачених ними на спірне будівництво. Надані позивачами на підтвердження понесених витрат на будівництво будинку копії квитанцій, накладних та рахунків-фактур (т. 1 а.с. 25-33), більшість яких видані на ім`я [PERSON] , є погано читабельними, стосуються тривалого періоду з 1979 р. по 2008 р. та не мають жодного відношення до позивачів та будь-якого доказового значення в даній справі, так як з них не можливо встановити, які саме матеріали купувались та яке це має відношення до позивачів та будівництва незавершеного житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Що стосується довіреностей [PERSON] на ім`я позивачів від 26.12.2011 року, які посвідчені державним нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори Дуткевич О.Я. та зареєстровані в реєстрі за № 1918 та № 1921 (т. 1 а.с. 34,35), то вони також жодним чином не підтверджують факту та розміру понесених ними витрат на будівництво спірного будинку. Долучені позивачами до матеріалів справи кредитні договори, зокрема, з обслуговування кредитних карт та страхування життя позичальника № 1068/2937SFPR7 від 05.12.2011 року та № 1097/2937SFPR7 від 09.12.2011 року, про надання споживчого кредиту № 1002138052 від 13.06.2012 року, кредитний договір № 5828 від 09.02.2016 року (т. 1 а.с. 40-46), також не можуть бути доказами того, що позивачі понесли витрати на будівництво спірного будинку, оскільки кредити за цими договорами видавались їм на поточні потреби та придбання товарів і спірне будівництво в цей період вже не велося. Долучений до матеріалів справи документ (т. 1 а.с. 39), згідно з яким « [PERSON] взяв 600 доларів за хату недокінчену», який позивачі вважають борговою розпискою, суд оцінює критично, оскільки з нього не зрозуміло, коли та де саме був складений даний документ, у кого [PERSON] взяв кошти, на який строк та на яких умовах. Тим більше, що [PERSON] та [PERSON] в даному документі зазначені як свідки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт участі позивачів у будівництві спірного будинку, однак, інформації про те, на яких саме умовах вони приймали участь, які конкретно витрати на будівництво понесли та розмір цих витрат, свідки суду не надали. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачами не надано належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження того, що на час проведення будівництва спірного житлового будинку між ними та власником будинку була досягнута домовленість про не безоплатну допомогу в будівництві та на підтвердження факту понесення ними витрат на будівництво та про розмір цих витрат, а тому підстави для задоволення їхніх вимог відсутні і в задоволенні позову слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі у разі відмови в позові покладаються на позивача. Враховуючи наведене, з позивачів на користь відповідачки в рівних частках по 10\~000,00 грн. з кожного слід стягнути відшкодування понесених нею витрат на надання правової допомоги адвокатом Білик Р.О. в розмірі 20\~000,00 грн., оскільки ці витрати підтверджуються актом надання-прийому послуг від 28.10.2022 року та попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (т. 2 а.с. 18-19), є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт,\~часом, витраченим на їх виконання,\~\~ціною позову та значенням справи для відповідачки. На підставі викладеного, ст.ст. 1231,1281 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.1991 року,

Outcome: approved