Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява обґрунтовується тим, що 16 грудня 2021 року між [PERSON] (далі по тексту - Позивач, Позикодавець) та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач, Позичальник) було укладено договір Позики №К 171221-2 (далі по тексту - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 232 297 (двісті тридцять дві тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 20 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 18 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 17 червня 2023 року. Згідно п. 5 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 5 Договору: 12 905, 40 гривень до 17 січня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 лютого 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 березня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 квітня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 травня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 червня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 липня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 серпня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 вересня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 жовтня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 листопада 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 грудня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 січня 2023 року 12 905, 40 гривень до 17 лютого 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 березня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 квітня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 травня 2022 року 12 905, 40 гривень до 17 червня 2022 року Також, 17 грудня 2021 року Відповідач власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти в сумі 232 297 (двісті тридцять дві тисячі двісті дев`яносто сі гривень 20 копійок отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути цю суму до червня 2023 року включно. Згідно п. 8 Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно п. 9 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної сул заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. п. 14.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору, в тому числі що, своєчасного повернення позики. 17 липня 2022 року Відповідач не здійснив платіж відповідно до Договору. Станом на 28 липня 2022 року [PERSON] свої зобов`язання не виконує належні чином, а його заборгованість складає 300 245 (триста тисяч двісті сорок п`ять) гривень копійок, з яких: 218 941 гривень 20 копійок залишок боргу за Договором; 81 303 гривень 95 копійок неустойка за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. На підставі вищезазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість у розмірі 300\~245 грн. а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3002 грн. 45 коп. В судове засідання представник позивача адвокат Плачинда К.О. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Також, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми.\~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона\~позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона\~позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів\~робити відповідні правові висновки. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 464/3790/16-ц, а також постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 154/3443/18,\~який суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Згідно договору позики №К171221-2 від 16.12.2021, позикодавець [PERSON] від імені якого діє [PERSON] передає у власність Позичальнику [PERSON] , а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 232 297 (двісті тридцять дві тисячі двісті дев`яносто сім) гривень 20 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 18 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 17 червня 2023 року. (а.с. 4) Згідно п. 5 Договору, Позичальник зобов`язаний повертати Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 Договору відповідно до встановленого графіка, згідно якого встановлюються періодичні платежі з повернення суми позики, щомісячно у розмірі 12 905, 40 гривень. Датою першого платежу є строк до 17 січня 2022 року, а останнього до 17 червня 2023 року. Факт отримання [PERSON] від [PERSON] від імені якого діє [PERSON] грошових коштів у розмірі 232\~297 грн. підтверджується оригіналом розписки [PERSON] від 17.12.2021, згідно якої останній прийняв вказану суму згідно договору позики №К171221-2 та зобов`язався повернути цю суму [PERSON] в строк до 17 червня 2023 року. (а.с. 5) Згідно п. 8 Позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. п. 14.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору, в тому числі що, своєчасного повернення позики. Згідно п. 12 Договору, у випадку повернення Позичальником суми позики, визначеної в п. 1 договору, Позикодавець зобов`язаний видати Позичальнику розписку про одержання суми позики в повному обсязі або частково. Після повного виконання зобов`язання Позичальником за даним договором Позикодавець зобов`язується також передати Позичальнику Розписку, яка була власноручно написана Позичальником під час укладення даного договору, що є єдиним належним підтвердженням виконання ним зобов`язань за цим договором щодо повернення позики належним чином. Таким чином, факт наявності у позивача [PERSON] оригіналу розписки [PERSON] від 17.12.2021, згідно якої останній прийняв вказану суму згідно договору позики №К171221-2, свідчить про невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань з повернення боргу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Як слідує з розрахунку заборгованості [PERSON] за договором позики №К171221-2, за період з 17.12.2021 по 28.07.2022 позичальником було сплачено 13\~356 грн., а отже розмір заборгованості складає 232\~927,20 грн. 13\~356 = 218\~941,20 грн. (а.с. 6) Згідно ст.. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно п. 9 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Позивачем здійснено нарахування неустойки згідно пункту 9 договору позики від 16.12.2021 у розмірі 1% від поточної суми заборгованості за кожен календарний день існування простроченої заборгованості (за 35 днів з 18.01.2021 по 24.02.2022), що становить 81\~303,95 грн., що вбачається із розрахунку долученого до позовної заяви (а.с.6). Згідно п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З розрахунку вбачається, що нарахування позивачем неустойки за невиконання умов договору згідно п. 9 договору позики здійснено до 24 лютого 2022 року, що відповідає вимогам п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Таким чином, з врахуванням того, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, суд вважає, позивач правомірно вимагає повернення основної суми позики у розмірі 218941,20 грн. та неустойки у розмірі 81303,95 грн., посилаючись на договір позики та норми чинного законодавства, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3002 грн. 45 коп., що були сплачені позивачем при зверненні з вказаним позовом до суду.

Outcome: approved