Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

30 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АТ «Укрпошта» за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що 10 серпня 2018 року у відділенні АТ «Укрпошта» [PERSON] було здійснено поштовий переказ грошових коштів у розмірі 12\~000,00 грн. на ім`я [PERSON] , що підтверджується поштовою квитанцією № 215600426655 від 10 серпня 2018 року. 24 жовтня 2018 року позивачем додатково здійснено поштовий переказ грошових коштів у розмірі 38\~000,00 грн. на ім`я [PERSON] , що підтверджується поштовою квитанцією № 215600426655 від 24 жовтня 2018 року. Зазначені кошти слугували відшкодуванням [PERSON] шкоди як потерпілої у кримінальному провадженні, однак [PERSON] зазначені кошти не отримала, тож 01 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було відкрито виконавче провадження № 64336770 з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2021 року по справі № 522/22696/15-к щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 100\~000,00 грн. без врахування сплачених [PERSON] шляхом перерахування через поштовий переказ грошових коштів. На пертензію [PERSON] вх. № 7734 з вимогою щодо проведення розшуку відправлених [PERSON] поштових переказів від 10 серпня 2018 року та від 24 жовтня 2018 року на ім`я [PERSON] на загальну суму 50\~000,00 грн., а також про видачу [PERSON] не виплачених поштових переказів, позивач отримав відповідь від директора департаменту клієнтської підтримки АТ «Укрпошта» про неможливість проведення перевірки пересилання зазначених у претензії переказів, оскільки з моменту здійснення відповідних переказів пройшло більше шести місяців, а вимога [PERSON] про повернення не виплачених поштових переказів АТ «Укрпошта» була проігнорована, тож [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ «Укрпошта» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та моральної шкоди. Позивач зазначає, що моральна шкода була нанесена йому як споживачу послуг відповідача, яку [PERSON] оцінює у 20\~000,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2021 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 09 серпня 2019 року. 05 серпня 2021 року від представника відповідача АТ «Укрпошта» до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому представник АТ «Укрпошта» зазначає, що 10 серпня 2018 року у відділенні поштового зв`язку № 9-Одеса Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» прийнятий поштовий переказ на суму 12\~000,00 грн. від [PERSON] на адресу відділення поштового зв`язку «Одеса-1» Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] . Зазначений поштовий переказ, за закінченням терміну зберігання, було повернуто до відділення поштового зв`язку №9-Одеса Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» за вихідним номером 76 та виплачено відправнику [PERSON] 15 вересня 2018 року, про що свідчить особистий підпис останнього у бланку ф.122. 24 жовтня 2018 року у відділенні поштового зв`язку № 121-Одеса Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» прийнятий поштовий переказ на суму 38\~000,00 грн. від [PERSON] на адресу відділення поштового зв`язку «Одеса-1» Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] . Зазначений поштовий переказ, за закінченням терміну зберігання, було повернуто до відділення поштового зв`язку №121-Одеса Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта», який з 31 грудня 2018 року знаходиться на зберіганні у АТ «Укрпошта» -ІРД м. Києва, та для його отримання, позивачу необхідно прийти з документом, що посвідчує особу до відділення поштового зв`язку № 121-Одеса й повідомити про набір забрати грошові кошти. За словами представника відповідача, моральна шкода відшкодовується у разі наявності вини особи до якої пред`явлена вимога про відшкодування моральної шкоди, однак вина АТ «Укрпошта» відсутня, та [PERSON] завдана не була. Таким чином, представник відповідача зазначає, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. У судове засідання 09 серпня 2021 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 08 листопада 2021 року. 03 листопада 2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, у якій позивач просив стягнути з АТ «Укрпошта» безпідставно збережені кошти з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в загальному розмірі 29\~710,40 грн. та було збільшено розмір вимоги про стягнення моральної шкоди з 20\~000,00 грн. до 50\~000,00 грн. У судове засідання 08 листопада 2021 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Третя особа у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, та зазначив, що позивачем були отримані грошові кошти у розмірі 12000,00 грн. що підтверджується його особистим підписом. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, зазначив, що вважає за необхідне провести по справі почеркознавчу експертизу задля підтвердження факту того, що позивач грошові кошти у сумі 12\~000,00 не отримував, а підпис у підтвердження такого отримання належить не йому. По справі оголошено перерву на 13 грудня 2021 року. У судове засідання 13 грудня 2021 року учасники справи не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивача. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року по справі призначено почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступне питання: - Чи виконано підпис від імені особи [PERSON] від імені якого зазначено підпис у документі бланку ф.122 від 15 вересня 2018 року в графі після слів «Переказ одержав» (щодо отримання грошового переказу в сумі 12 000 грн.) [PERSON] чи іншою особою? 23 лютого 2022 року від представника Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшло клопотання судового експерта Сакалюка В.Р. про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №522/7715/21, а також надіслано рахунок за виконання експертизи у сумі 9060,96. Таким чином, до суду були повернені матеріали цивільної справи № 522/7715/21. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2022 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 05 травня 2022 року. У судове засідання 05 травня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 16 травня 2022 року. У судове засідання 16 травня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 22 червня 2022 року. У судове засідання 22 червня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Розгляд справи відкладено на 06 липня 2022 року. У судове засідання 06 липня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивача. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2022 року цивільну справу № 522/7715/21 повернуто до експертної установи для проведення почеркознавчої експертизи на підставі Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2021 року. 07 вересня 2022 року від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта №22-3482 від 25 серпня 2022 року судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №522/7715/21 у якому зазначено, що підпис від імені [PERSON] у документі поштовому переказі ПАТ «Укрпошта» (бланк ф.122) на суму 12\~000,00 грн. з датою отримання 15 вересня 2018 року, розміщений в графі «Переказ одержав» ліворуч від рукописного цифрового запису «15.09.2018» виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2022 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 17 жовтня 2022 року. У судове засідання 17 жовтня 2022 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Третя особа у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Від представника позивача надійшло клопотання про оголошення перерви по справі задля ознайомлення з висновком експерта. По справі оголошено перерву на 21 жовтня 2022 року. У судове засідання 21 жовтня 2022 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Третя особа у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначеним законом врегульовано відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Пунктом 7 зазначеної статті Закону передбачено, що договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами. Згідно ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», визначено поняття адресат (одержувач) - юридична або фізична особа, якій адресується поштове відправлення, телеграфне чи інше повідомлення; оператор поштового зв`язку (оператор) - суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку; письмова кореспонденція - прості та рекомендовані листи, поштові картки, бандеролі, секограми та дрібні пакети; послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів; користувачі послуг поштового зв`язку (користувачі) - фізичні та юридичні особи, які користуються послугами поштового зв`язку. Згідно з абз. 6 п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05 березня 2009 року № 270 (далі Правила) відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ. Судом встановлено, що 10 серпня 2018 року у відділенні АТ «Укрпошта» [PERSON] було здійснено поштовий переказ грошових коштів у розмірі 12\~000,00 грн. на ім`я [PERSON] , що підтверджується поштовою квитанцією № 215600426655 від 10 серпня 2018 року. 24 жовтня 2018 року позивачем додатково здійснено поштовий переказ грошових коштів у розмірі 38\~000,00 грн. на ім`я [PERSON] , що підтверджується поштовою квитанцією № 215600426655 від 24 жовтня 2018 року. Зазначені кошти слугували відшкодуванням [PERSON] шкоди як потерпілої у кримінальному провадженні, що підтверджується клопотанням представника [PERSON] про долучення зазначених квитанцій до матеріалів справи № 522/22696/15-к на загальну суму 50000,00 грн. Однак [PERSON] зазначені кошти не отримала, тож 01 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. було відкрито виконавче провадження № 64336770 з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 14 січня 2021 року по справі № 522/22696/15-к щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди у розмірі 100\~000,00 грн. без врахування сплачених [PERSON] шляхом перерахування через поштовий переказ грошових коштів. Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЗУ «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. Договір про надання послуги з пересилання поштового переказу вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами. Зі змісту абз. 3 ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» підтвердженням укладанням договору є квитанція, касовий чек чи письмовий договір. Згідно абз. 6 п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05 березня 2009 р. № 270 (далі Правила) відправник - фізична або юридична особа, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці, яка безпосередньо або через уповноважену особу подає оператору поштового зв`язку для пересилання поштове відправлення, поштовий переказ; Відповідно до п. 75 Правил послуги поштового зв`язку оплачуються під час їх замовлення, якщо інше не передбачено відповідним договором, у національній валюті за діючими тарифами. Сторонами в договорі надання послуг поштового зв`язку з пересилання поштового переказу є Виконавець та Замовник, що підтверджується квитанцією, касовим чеком чи письмовим договором. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; також сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України). Сторони є вільними в укладенні договору, у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ). Згідно статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язуються за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до абз. 14 п. 1 ст. 1 ЗУ «Про поштовий зв`язок» переказ грошових коштів (поштовий переказ) - послуга поштового зв`язку щодо виконання доручення користувача на пересилання та виплату адресату зазначеної ним суми грошей. Абзацом 7 п. 7 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270 (далі Правила) передбачено, що вручення поштового переказу - це виробнича операція, яка полягає у виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу. 15 лютого 2021 року представником [PERSON] на адресу Одеської дирекції АТ «Укрпошта» надіслано адвокатський запит з метою отримання інформації, щодо отримання [PERSON] коштів що були направлені [PERSON] шляхом поштового переказу. Директором Одеської дирекції АТ «Укрпошта» 16 лютого 2021 року на запит була надана відповідь, відповідно до якої провести перевірку пересилання поштових переказів № 0294 від 24 жовтня 2018 року та № 0065 від 10 серпня 2018 року не можливо. адже минув встановлений для цього шестимісячний термін. 04 березня 2021 року представником [PERSON] до Одеської дирекції АТ «Укрпошта» було направлено претензію з вимогою, щодо проведення розшуку відправлених [PERSON] поштових переказів від 10 серпня 2018 року та від 24 жовтня 2018 року на ім`я [PERSON] на загальну суму 50\~000,00 грн. 10 березня 2021 року позивач отримав відповідь від директора департаменту клієнтської підтримки АТ «Укрпошта» про неможливість проведення перевірки пересилання зазначених у претензії переказів, оскільки з моменту здійснення відповідних переказів пройшло більше шести місяців. 04 квітня 2021 року представником [PERSON] до Одеської дирекції АТ «Укрпошта» було направлено повторну претензію з вимогою, щодо видачі не виплачених поштових переказів від 10 серпня 2018 року та від 24 жовтня 2018 року на ім`я [PERSON] на загальну суму 50\~000,00 грн. 10 серпня 2018 року у відділенні поштового зв`язку № 9-Одеса Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» прийнятий поштовий переказ на суму 12\~000,00 грн. від [PERSON] на адресу відділення поштового зв`язку «Одеса-1» Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] . Зазначений поштовий переказ, за закінченням терміну зберігання, було повернуто до відділення поштового зв`язку №9-Одеса Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» за вихідним номером 76 та виплачено відправнику [PERSON] 15 вересня 2018 року, про що свідчить особистий підпис останнього у бланку ф.122, що наявний в матеріалах справи. Оператори поштового зв`язку несусь відповідальність за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку відповідно до ст. 18 ЗУ «Про поштовий зв`язок». Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про поштовий зв`язок» за невиплату грошей за поштовими переказами, а також порушення строків пересилання поштових переказів - відповідно де законодавства України. Згідно п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 07 вересня 2022 року від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта №22-3482 від 25 серпня 2022 року судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №522/7715/21 у якому зазначено, що підпис від імені [PERSON] у документі поштовому переказі ПАТ «Укрпошта» (бланк ф.122) на суму 12\~000,00 грн. з датою отримання 15 вересня 2018 року, розміщений в графі «Переказ одержав» ліворуч від рукописного цифрового запису «15.09.2018» виконаний не самим [PERSON] , а іншою особою. Грошові кошти у розмірі 38\~000,00 грн. за поштовим переказом від 24 жовтня 2018 року від [PERSON] на адресу відділення поштового зв`язку «Одеса-1» Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] були отримані [PERSON] 28 серпня 2021 року, що підтверджується квитанцією ПН 215600426655 від 28 серпня 2021 року на суму 38\~000,00 грн. Позивачем також заявлено вимогу щодо відшкодування завданої моральної шкоди, в розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи характер правопорушення, яке в свою чергу призвело до прострочення надання послуги, є не співставним розміру компенсації моральної шкоди в сумі, яка становить саме 50\~000,00 гривень і не відповідає об`єктивним обставинам справи. Щодо витрат\~на правову\~допомогу у\~розмірі 25\~000,00\~грн. слід зазначити наступне. У статті 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 20 жовтня 2022 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про стягнення у разі задоволення позовних вимог з АТ «Укрпошта» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 26\~000 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, представником позивача до суду надані: копія договору № 26/02/16/АО від 26 лютого 2016 року, копія додаткового погодження від 02 лютого 2021 року, та копія акту виконаних робіт від 20 жовтня 2022 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Однак, рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу часу, який зазначений заявником та оцінений в 26000 грн. гонорару адвокату. Щодо стягнення витрат за проведення почеркознавчої експертизи. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. Згідно з ч. 7 ст. 72 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Пунктом 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи. Відповідно до Акту № 22-3482 від 25 серпня 2022 року позивачем були понесені витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 9060,96 грн. Згідно вимог ч.1 та ч.2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи є обґрунтованими.

Outcome: partial