Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баранівка-Агро», третя особа Баранівська міська рада, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 31.12.2018 року , площею 2,0297 га, кадастровий номер 1820683000:01:000:0102, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баранівка-Агро», розташовану на території Кашперівського старостинського округу Баранівської об`єднаної територіальної громади Баранівського району Житомирської області, право оренди якого зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 06.06.2019 року ; скасувати державну реєстрацію права оренди даної земельної ділянки номер запису про інше речове право 32025984; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Баранівка-Агро» на користь позивачки 11\~572,53 грн. заборгованості з виплати орендної плати, а також стягнути сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказала, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1820683000:01:000:0102, яка знаходиться на території Кашперівського старостинського округу Баранівської територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області. 31 грудня 2018 року між нею , з одного боку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баранівка-Агро» в особі генерального директора Семенця Михайла Івановича , з іншого, було укладено договір оренди даної земельної ділянки, право оренди якого зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 06.06.2019 року. Згідно пунктів 9. 11 Розділу «Орендна плата» Договору оренди землі орендар сплачує орендну плата у розмірі 5\~000\~(п`ять\~тисяч)\~гри.\~за один\~рік оренди\~земельної ділянки. Орендна плата\~може вноситись\~як у\~грошовій,\~так і\~у натуральній\~формі щорічно\~за повний\~календарний рік\~в строк до 31 поточного року. Не дивлячись на це, Товариство з обмеженою відповідальністю «Баранівка Агро» систематично порушує умови договору в частині слати орендної плати. Так, орендна плата за умовами договору оренди землі була виплачена позивачці лише у 2019 році в неповному розмірі, а саме в сумі 3\~427, 47 грн. за 2019 рік. У 2020 році (за 2020 рік) взагалі не виплачувалася. Крім того, невиплаченою залишається орендна плата і за 2021 рік. [PERSON] неодноразово зверталася до ТОВ «Баранівка - Агро», однак, щоразу чула обіцянки сплати, а потім їй відповідач повідомив про те, що орендну плату було виплачено вчасно. З такими твердженнями позивачка не згодна . 03 лютого 2021 року [PERSON] було направлено претензію до Товариства з обмеженою відповідальністю «Баранівка - Агро» щодо неналежного виконання умов договору, однак жодної відповіді від Товариства з обмеженою відповідальністю «Баранівка - Агро» вона так і не дочекалася. Таким чином, в результаті неналежного виконання умов Договору оренди землі позивач позбавлена того, на що розраховувала при укладенні такого Договору, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 04.03.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 22-23) . Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду про відкриття спрощеного провадження відповідач отримав 08.10.2022 року. Станом на 07.11.2022 року відзив на позов відповідачем до суду не подано, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, з кадастровим номером 1820683000:01:000:0102, площею 2,0297 га , що розташована на території Кашперівського старостинського округу Баранівської об`єднаної територіальної громади Баранівського району Житомирської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії ЯД № 552570 , виданого 06 червня 2008 року Баранівською райдержадміністрацією ( а.с. 7 ). 31 грудня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Баранівка-Агро» укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець [PERSON] надала, а орендар ТОВ «Баранівка-Агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0297 га, розташовану на території Кашперівського старостинського округу Баранівської ОТГ Баранівського району Житомирської області. Згідно п. 9 договору розмір орендної плати становить 5 000 грн. за один рік оренди земельної ділянки ( а.с. 8 10). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, право оренди ТОВ «Баранівка-Агро» належної позивачу земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 31.12.2018 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06.06.2019 року, номер запису про інше речове право: 32025984 ( а.с. 5). З копій відомостей Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України вбачається, що [PERSON] у період за 2 ий та 4-ий квартал 2019 року , 4-ий квартал 2020 року ТОВ «Баранівка Агро» нараховувалася та виплачувалася плата за надання майна у лізинг, а саме: у 2-му кварталі 2019 року нараховано 0 грн., виплачено 3427,47 грн, у 4-му кварталі 2019 року нараховано 6832,29 грн., а виплачено 0 грн., у 4-му кварталі 2020 року нараховано 6832,29 грн., виплачено 0 грн., за 4-ий квартал 2021 року взагалі не нараховано ( а.с. 11-12 ). Однак, як вказує позивач, вона отримала орендну плату один раз лише у 2019 році , що не заперечувалось відповідачем. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Відповідно до статті 21 вказаного Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п."д" ч.1 ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Таким чином, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. За змістом статті 610 ЦК України цивільне законодавство розрізняє наступні порушення зобов`язання: невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно вимог частин 1 та 2 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 42 спірного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Встановивши вищевказані обставини справи та застосувавши до спірних правовідносин положення ст.ст. 93, 141 Земельного кодексу України, ст.ст. 6, 13, 21, 24, 31, 32 Закону України «Про оренду землі» та ст.ст. 651 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме: систематичну несплату орендної плати позивачу за користування належною йому земельною ділянкою ( за 2019 рік сплачено частково, за 2020 рік та 2021 рік не сплачено взагалі) , унаслідок чого позивач, як орендодавець, була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору оренди, що є підставою для задоволення позову про розірвання цього договору. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2\~977,20 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved