Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] з позовними вимогами про стягнення солідарно з відповідачів кредитної заборгованості у розмірі 1323411 грн., 76 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] , отримав кредит у розмірі 31781, 40 доларів США, які зобов`язувався повернути у термін до 13.09.2012 року, однак, відповідачем не були виконані зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 06.11.2019 року утворилась заборгованість, яка становить: 286624, 05 доларів США, заборгованість по відсоткам складає 53557,74 доларів США, заборгованість по комісії складає 1546,06 доларів США. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по відсоткам за кредитним договором № OD 30AE00000446 від 13.09.2007 року, у розмірі: 53\~557, 74 долари США, що за курсом НБУ від 06.11.2019 року становить: 1 323 411 грн., 76 коп., та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду та роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Також, відповідачам роз`яснено про право на подання зустрічного позову. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явилась, разом з цим, позовна заява містить в собі вимогу щодо розгляду справи за відсутності представника позивача та можливості розгляду справи в заочному порядку у разі не явки відповідачів (а.с.2-4). Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, судом неодноразово здійснювався виклик відповідачів за адресами місця їх реєстрації (а.с.86-89), на адресу суду повернулись поштові повідомлення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали, з будь-якими заявами на адресу суду не звертались, що відповідно до положення ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судові повістки надсилаються - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За приписами ч. 1 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З огляду на зазначене, судом було вжито всіх належних засобів, передбачених законом щодо належного сповіщення відповідачів про час та місце слухання справи, а саме: шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації їх місця проживання. \~ \~ \~ \~Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.10.2022 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 13.09.2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 13.09.2007 року укладено кредитний договір № OD30AE00000446 за у мовами якого Банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в розмірі: 31\~781, 40 доларів США. На виконання умов договору Банк відкрив позичальнику рахунок № [NUMBER] для зарахування коштів(а.с.12-14). Крім іншого, 13 вересня 2007 року між ПриватБанк Кредитором та Поручителем [PERSON] було укладено Договір поруки за умовами якого поручитель зобов`язалась перед кредитором у разі не виконання позичальником обов`язків за кредитним договором. Умовами договору передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за не виконання обов`язків в тому ж розмірі, що й боржник, в тому числі з урахуванням оплати кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагородження, штрафів, пені і других платежів відшкодування збитків тощо (а.с.15). Представник позивача зазначає, що Банком взяти на себе зобов`язання за кредитним договором були виконані в повному обсязі, однак, позичальник порушив умови договору, не повернув грошові кошти у визначений договором строк, у зв`язку з цим, станом на 06.11.2019 року заборгованість за кредитом становить: 286\~624, 05 доларів США. Згідно розрахунку заборгованості за договором № OD30AE00000446 від 13.09.2007 року, заборгованість за кредитом станом на 06.11.2021 року становить: 286\~624, 05 доларів США, яка складається з: 22717, 74 долари США заборгованість за кредитом (тіло кредиту), - 53\~557, 74 долари США заборгованість за відсотками, - 1546, 06 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом, - 208802, 51 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором (а.с.5-6). Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Крім того, суд звертає увагу, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм ЦК України, який визначає це поняття через "солідарну вимогу" та "солідарний обов`язок" (ст.ст. 541-544 ЦК України). Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а вразі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві це - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо. При цьому, як солідарне зобов`язання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом. Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки судовим рішенням утверджуються права осіб, а не створюються заново. Судове рішення не може створювати й солідарну відповідальність там, де вона не випливає з самого правовідношення, яке зумовило виникнення спору. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить до переконання про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов АТ КБ «Приватбанк» задовольнити повному обсязі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду у розмірі: 19\~851 грн. 51 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved