Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить суд: 1. Встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , що [PERSON] є тіткою [PERSON] , а він є її племінником. 2. Встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з липня 2019 року і до часу відкриття спадщини [INFO] . Вимоги заяви мотивовані тим, що [INFO] помер племінник заявниці - [PERSON] . За життя спадкодавець заповіту не залишив. На даний час заявниця є єдиним спадкоємцем третьої черги [PERSON] , як його рiдна тітка. Заявниця вказує, що встановлення факту родинних відносин необхідно для проведення дій юридичного характеру та в майбутньому для отримання свідоцтва про право на спадщину. Спадщина, що відкрилась після смерті її племінника, складається із квартири, знаходиться у [ADDRESS] . Спадкодавець був зареєстрований та проживав до смерті у вищевказаній квартирі. На час смерті спадкодавця за законом, заявниця була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте останнім часом проживала з племінником у вищевказаній квартирі, до дня його смерті, без реєстрації, оскільки останній хворів, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Проживаючи з племінником, заявниця вказує, що здійснювала догляд за ним, займалася побутом. Коли племінник помер, заявниця здійснила його поховання. Заявниця до нотаріуса з заявою про прийняття спадщину у передбачений законом шестимісячний строк не зверталася, оскільки вважала, що для прийняття спадщини достатньо проживати разом із спадкодавцем на день його смерті, про відмову від спадщини не заявляла. Після звернення до Приватного нотаріуса KMTO Бочкарьової Алли Володимирівни iз заявою про прийняття спадщини, заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки, на думку нотаріуса, її зареєстроване місце проживання відмінне від племінникового, і нею було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини, про що 23.09.2021 приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця стверджує, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, крім неї, немає, а після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася. Також заявницею заявлено клопотання про допит свідків [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків. Заявницею подано супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року відкрито провадження. Призначено судове засідання у даній справі на 13 січня 2022 року. 17 грудня 2021 року від заінтересованої особи надійшли заперечення на заяву, в яких вказано, що Київська міська рада заперечує щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що померлий [PERSON] користувався квартирою [ADDRESS] за договором найму житлового приміщення, укладеного на ордеру, виданого 22 вересня 1986 року на родину з 4 осіб (він, батько [PERSON] , мати [PERSON] , сестра [PERSON] ). Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва від 23.09.2021 № 70392204 станом на день смерті спадкодавця на [INFO] у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , один. Згідно з листом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 08.06.2021 № 46-229/2а квартира [ADDRESS] не приватизована, попередні наймачі померли та власником цієї квартири є Київська міська рада. Також представник заінтересованої особи просив суд проводити розгляд справи без участі заінтересованої особи. 05.01.2022 від заявниці надійшла відповідь на заперечення, в якій вона вказує, що смерть основного наймача (її племінника - [PERSON] ) не впливає на обсяг її житлових прав щодо права користування спірною квартирою. І вона, як член сім`ї наймача, має право вимагати внесення змін до раніше укладеного договору найму та визнання її наймачем замість попереднього наймача. Також заявник наголошує, що за життя спадкодавець заповіту не встиг залишити, та на час його смерті заявниця хоча і була зареєстрована за іншою адресою, проте останнім часом проживала з племінником у вищевказаній квартирі, до дня його смерті, без реєстрації, оскільки останній хворів, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. З заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріуса заявниця не зверталася, оскільки вважала, що для прийняття спадщини достатньо проживати разом зі спадкодавцем на день його смерті. Оскільки нотаріус відмовив заявниці в оформленні спадщини, вона звернулася до суду із заявою про встановлення такого факту, адже це надасть їй можливість повною мірою реалізувати своє право на одержання в органі, що вчиняє нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні 13.01.2022 судом задоволено клопотання заявниці про допит свідків [PERSON] і [PERSON] та оголошено перерву до 10.03.2022. Розгляд справи 10.03.2022 не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 07.07.2022. 05.07.2022 від представника заявниці надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи 07.07.2022 відкладено на 13.10.2022. У судовому засіданні 13.10.2022 заявниця вказала, що її племінник був хворий та помер два роки тому, а вона проживала з ним з весни 2020 р. до моменту його смерті ( [INFO] ). Її племінник погано почувався, хворів на язву та йому потрібен був догляд. Квартира однокімнатна, тому заявниця проживала з племінником в одній кімнаті. Факт спільного проживання їй потрібен для того, щоб відкрити спадкову справу. В квартирі, де зареєстрована заявниця ніхто не проживав, дочки заявниці проживають окремо від неї. Причина смерті племінника - онкологія кишківника. Після смерті племінника заявниця повернулася жити в свою квартиру, на даний час в квартирі племінника ніхто не проживає. Заявниця зазначила, що її племінник помер в лікарні. Судом допитано свідка [PERSON] , яка є знайомою заявниці та сусідкою померлого [PERSON] . Свідок показала, що заявниця проживала з померлим з початку весни 2020 року. Сестра, мати та батько [PERSON] померли, у нього нікого з родичів не було. [PERSON] помер вдома через тиждень після того, як виписався з лікарні. Свідок бачила, що заявниця щодня проходила з сумками. Заявниця викликала швидку, коли [PERSON] помер. Судом оголошено перерву до 26.10.2022. У судове засідання 26.10.2022 заявниця та її представник з`явилися та підтримали вимоги заяви, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Також представник заявниці в судовому засіданні підтвердила, що наявний спір з заінтересованою особою щодо майна померлого. Заявниця уточнила, що [PERSON] помер вдома. Судом допитано свідка [PERSON] , яка була сусідкою померлого [PERSON] . Свідок бачила, що заявниця допомагала продуктами сусіду, зустрічала її біля будинку. Свідку говорили інші сусіди, що заявниця проживала в квартирі [ADDRESS] . Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть від 20.11.2020, серія [NUMBER] , актовий запис № 1637. 23 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочкарьової Алли Володимирівни з заявою про прийняття спадщини пiсля смерті її племінника - [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочкарьової А.В. № 02-31/102 від 23.09.2021 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Вказана постанова мотивована тим, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав постійно зі спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (п. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (п. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не відкривалася. Щодо встановлення факту родинних відносин [PERSON] зазначає, що є тіткою [PERSON] , і встановлення факту родинних відносин їй необхідно для проведення дій юридичного характеру та в майбутньому для отримання свідоцтва про право на спадщину. Частиною другою статті 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Відповідно до частини сьомою статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). На підтвердження родинних відносин та померлого [PERSON] , заявницею надано копії: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.1964 [PERSON] , свідоцтва про народження [NUMBER] від 11.06.1977 [PERSON] , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00032396282 від 03.09.2021 щодо [PERSON] ; свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 11.09.1983 щодо [PERSON] ; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00032862721 від 03.09.2021 щодо [PERSON] . Із вказаних документів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, оскільки мають спільних батьків [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Отже, [PERSON] є тіткою [PERSON] , а він є її племінником. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між заявницею та померлим знайшов своє підтвердження в матеріалах справи. З огляду на зазначене, вимога заявниці про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] є тіткою [PERSON] , а він є її племінником підлягає задоволенню. Щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з липня 2019 року і до часу відкриття спадщини [INFO] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20. Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 712/10959/17, від 27 грудня 2019 року у справі № 371/669/15-ц, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] , в якій був зареєстрований та проживав померлий, згідно з ордером № 15095 серії Б від 22.09.1986 перебувала у наймі [PERSON] , [PERSON] (мати), [PERSON] (донька) та [PERSON] (син). [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 1506, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 07.08.1998, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 07.04.2009, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 16058, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16.09.2011. Отже, на момент смерті [PERSON] був єдиним наймачем квартири [ADDRESS] . Листом № 46-229/2а від 15.06.2021 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» повідомило заявниці, що у зв`язку з тим, що квартира [ADDRESS] не приватизована (попередні наймачі померли), та наразі власником є Київська міська рада, тому видача акта фактичного проживання можлива тільки за згодою і вказівкою КМР. Листом № 074/06/2-2041 від 16.07.2021 про розгляд заяви [PERSON] щодо видачі акта фактичного проживання Департамент з питань реєстрації повідомив заявницю, що документом, який підтверджує реєстрацію місця проживання особи, є довідка про реєстрацію місця проживання. Особа, зареєстрована в місті Києві, може отримати довідку про реєстрацію свого місця проживання, звернувшись до центру надання адміністративних послуг будь-якої районної в місті Києві державної адміністрації з документом, що посвідчує особу. Оскільки встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, впливає на права заінтересованої особи щодо квартири [ADDRESS] , і заінтересована особа у справі - Київська міська рада заперечує щодо встановлення такого факту, суд приходить до висновку, що існує спір про право, тому така вимога заявниці підлягає розгляду за правилами позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження. З урахуванням наведеного, заява в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON] не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки за обставинами цієї справи встановлено, що існує спір про право. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20); від 23 січня 2019 року у справі № 520/13695/17 (провадження № 61-47156св18), від 26 травня 2021 року у справі № 638/282/19 (провадження № 61-13573св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 636/3814/20-ц (провадження № 61-1155св22). Враховуючи вище викладене заява [PERSON] , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial