Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.03.2017 між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та [PERSON] укладено кредитний договір № С02.221.72323 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору банк, відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривні, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCardWorld терміном дії два роки з моменту її випуску. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 20000 грн.Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 11500 грн., процентна ставка 48% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та згідно умов договору видав відповідачу кредитні кошти в розмірі 11 500 грн. строком до 16.03.2021, а позичальник зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами договору. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, а саме: не сплачує проценти за користування кредитними коштами відповідно до встановленого графіку та не повертає кошти отримані в кредит. Так, станом на 03.2.2020 загальна сума заборгованості відповідача складає 32 446 грн. 11 коп. 03.12.2020 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», було укладено договір факторингу №12/90, відповідно до умов якого в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. Враховуючи порушення зобов`язань, встановлених договором, щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, однак у добровільному порядку відповідачем кредит повернуто не було, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи в його відсутність, де позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимогст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16.03.2017 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №С02.221.72323, згідно якого АТ «Ідея Банк» надав відповідачу шляхом кредитної лінії кредит у розмірі 11 500 грн. строком до 16.03.2021 зі сплатою 48 % річних /а.с.5/. Відповідно до п. 5.7 договору у разі невиконання клієнтом умов угоди або відсутності коштів у клієнта, банк має право вимагати відшкодування збитків та витрат шляхом здійснення примусового стягнення, пред`явити позов до клієнта, а також віднести на рахунок прострочення заборгованості всі суми заборгованості клієнта /а.с.5 звор./. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, станом на 03.12.2020, загальна сума заборгованості відповідача складає 32 446 грн. 11 коп., з яких 11 500 - заборгованість за основним боргом; 20 946 грн. 11 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками /а.с. 9/. Згідност. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідност. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідност. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були переданій йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач своєчасно не повертав отримані кредитні кошти та не сплачував відсотки за користування кредитними коштами, то з нього на користь позивача має бути стягнуто суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, що становлять 3 277 грн. 04 коп. та три відсотки річних від суми боргу у розмірі 1 050 грн. 51 коп. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості.

Outcome: approved