Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

у жовтні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, належності їй державного акту на право приватної власності на землю площею 1,000 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства серії І-ДП №123250 від 27.06.2002 року, виданий на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 356 від 10 травня 2002 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що вона є власником земельної ділянки площею 1,000 га на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 356 від 10 травня 2002 року, внаслідок чого був виданий державний акт на право власності на землю серії І-ДП №123250 від 27.06.2002 року. [INFO] чоловік заявника [PERSON] помер. Займаючись оформленням своїх спадкових прав, в тому числі враховуючи ситуацію в країні на даний час, [PERSON] вирішила скласти заповіт на належне їй майно, але звернувшись до державного нотаріуса за консультацією та надавши всі свої правовстановлюючі документи, їй державним нотаріусом було повідомлено, що в державному акті на право приватної власності на землю її прізвище вказано як « [PERSON] », а в паспорті громадянина України, як « [PERSON] », а тому не можливо встановити належність даного правовстановлюючого документу на землю, через зазначені розбіжності в прізвищі, в зв`язку з чим їй було роз`яснено право звернутись до суду. Розбіжності у написанні прізвища заявника в правовстановлюючих документах перешкоджають реалізації її прав щодо даного майна. Ухвалою суду від 28 жовтня 2022 року відкрите провадження у справі (а.с. 14). В судове засідання представник заявника не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до п.5 ч.2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті. Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №123250, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 356 від 10 травня 2002 року, у відповідності до якого власником земельної ділянки площею 1,000 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства значиться [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] (а.с. 6). Заявникові державним нотаріусом відмовлено у складанні заповіту на дане майно, в зв`язку з виявленими розбіжностями в прізвищі власника майна, що зазначені в державному акті на право приватної власності на землю. Вищезазначені розбіжності у прізвищі власника в Державному акті та з іншими правовстановлюючими документами перешкоджають заявникові у реалізації її прав на земельну ділянку, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявникові. Між тим, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. 02 вересня 1989 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було видано свідоцтво серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 31, згідно якого дружині було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 7). В свідоцтві про народження сина [PERSON] , виданого 15 березня 1996 року виконкомом Миколаївської с. Ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, серії [NUMBER] , відповідний актовий запис №14, в графі батьки прізвище матері вказано правильно, а саме: « [PERSON] » (а.с. 8). В свідоцтві про народження доньки [PERSON] , виданого 15 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 28, в графі батьки прізвище матері вказано правильно, а саме: « [PERSON] » (а.с. 9). Суду надано копію диплому молодшого спеціаліста [NUMBER] виданого заявнику в тому, що у 2009 році вона закінчила Новомосковський коледж Дніпропетровського державного аграрного університету за спеціальністю «Агрономія» і здобула професію агронома, прізвище заявника вказано правильно, а саме « [PERSON] » (а.с. 11). Так, суду надано копію паспорта [NUMBER] заявника, виданого Новомосковським РО УМВД України в Дніпропетровській області 30 травня 2006 року, у якому її прізвище вказано правильно, а саме: « [PERSON] ». Місцем її проживання в паспорті вказано [ADDRESS] , що співпадає з інформацією вказаною в державному акті про право власності на землю (а.с. 4-5). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, суду доведений факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю площею 1,000 га, розташованої на території Миколаївської сільської ради для ведення особистого селянського господарства серії І-ДП №123250 від 27.06.2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 356 від 10 травня 2002 року на ім`я [PERSON] . Сама по собі наявність у заявника оригіналів правовстановлюючого документа свідчить на його користь, іншого позасудового порядку виправлення розбіжностей у правовстановлюючому документі не виявляється можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved