Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , (далі - відповідачі), за участю Служби у справах дітей Макарівської селищної ради, в якому вказав, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, його батьки покинули і повністю самоусунулися від покладених законом на батьків обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, станом здоров`я, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 27.09.2017 року №535 дитині надано статус позбавленої батьківського піклування. Опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] , позивача у справі, який є зведеним братом відповідачки, який є опікуном по даний час. Дитина постійно проживає у позивача, знаходиться на повному його утриманні. За останні чотири роки відповідачі, жодного разу не відвідали дитину, їхнє місце проживання чи перебування невідоме позивачу. Наведе свідчить про те, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи викладене, позивач просив суд позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх дитини, передати дитину йому під опіку та стягнути з відповідачів на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від доходів з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16.02.2022 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.178 ЦПК України. Встановлено також строк для подання письмових пояснень третьою особою. У встановлений судом строк відповідачі правом заперечити проти позову не скористалися, натомість подали письмові заяви про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 25.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні. У судове засідання 25.10.2022 року учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку. Від відповідачів надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник ССД Макарівської селищної ради також повідомила про розгляд справи за відсутності їх представника, просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області 07.10.2016 року (а.с.14). Розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 27.09.2017 року № 535 дитині надано статус позбавленої батьківського піклування та призначено його опікуном [PERSON] , який здійснює опіку по теперішній час (а.с. 16). Малолітній [PERSON] , з 2017 року постійно проживає у [PERSON] , та його дружини [PERSON] , які повністю взяли на себе батьківські щодо дитини, в тому числі і по її утриманню, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 20.10.2021 року (а.с. 17). Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 02.11.2021 року у [ADDRESS] , житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 3 кімнат. Загальна площа будинку 72,4 м2, заборгованість відсутня, присадибна земельна ділянка 0,30 га, обробляється. Умови проживання задовільні, в будинку три окремі кімнати, кухня, коридор, криниця. Є всі необхідні меблі, побутова техніка, сучасний ремонт, літня кухня, сарай. Отоплення, газове та дерев`яний котел. Для виховання дитини створенні всі належні умови, є окрема кімната, ліжко для дитини, куточок для вивчення уроків, інтернет, комп`ютер, одяг по сезону. За цією адресою проживають, і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В сім`ї панує взаєморозуміння та повага (а.с. 21). Малолітній [PERSON] , навчається в 1-му класі Макарівського НВК «Загальноосвітня школа І ступеня - районна гімназія», що підтверджується довідкою від 04.10.2021 року № 64 (а.с. 19). Згідно висновку про стан здоров`я дитини, фізичний та розумовий розвиток дитини від 12.10.2021 року року [PERSON] , [INFO] , здоровий (а.с. 20). Як вказав позивач, а відповідачі фактично визнали дані факти у своїх письмових заявах, за останні чотири роки відповідачі, жодного разу не відвідали дитину. Батики його покинули і повністю самоусунулися від покладених законом на батьків обов`язків: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, станом здоров`я, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Орган опіки і піклування в особі ССД Макарівської селищної ради вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дитини. Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини, суд керується наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Так в ході розгляду справи судом було беззаперечно встановлено, що відповідачі повністю самоусунулися від покладених законом на батьків обов`язків щодо своєї дитини [PERSON] , [INFO] , зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, станом здоров`я, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, та враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що позов про позбавлення відповідачів батьківських прав слід задовольнити. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Враховуючи викладене, [PERSON] , [INFO] , слід передати під опіку [PERSON] , [INFO] . Що ж до вимог про стягнення аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обставини, що враховуються при визначенні розміру аліментів, визначені ст. 182 СК України. Крім того, відповідно до ч. 2 вказаної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги зазначених норм, а також з урахуванням меж розгляду судом справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів у заявленому розмірі також підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2724 грн., у рівних частинах з кожного по 1362 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved