Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 16.06.2020 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до АТ "Акцент-Банк" в особі Житомирського відділення "Акцент-Банк", у якому, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 05.03.2021, просить: (і) визнати п. 6. договору SAMABWFD00700213799100 від 19.10.2015 не чинним, так як він суперечить вимогам цивільного, банківського законодавства України та порушує права, як споживача прав фінансових послуг - порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; (іі) визнати дії банку щодо необґрунтованого списання коштів з рахунку депозитного вкладу протиправними та повернути [PERSON] грошові кошти в сумі 115306,92 грн. (ііі) повернути кошти за договорами SAMABWFD0070014044800 від 17.06.2015 «стандарт строковий» на 12 місяців, в сумі 109649, 66 грн., №SAMABWFD00700213799100 від 19.10.2015 «стандарт» на 6 місяців, в сумі 173 874,18 грн; (iv) відшкодувати позивачу, AT «A-Банк» матеріальні та моральні збитки завдані невиконанням зобов`язань, згідно ст. 1076 ч. 2 ЦК України, а саме кошти витрачені на лікування у розмірі 1 988 грн. 06 коп., кошти на забезпечення позову в сумі 12 000 грн., моральні збитки в сумі 50 000 грн; (v) накласти санкції на АТ «Акцент-Банк» згідно ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживача» за невиконання банківських зобов`язань. 1.2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та ПАТ «Акцент-Банк» було укладено два договори на умовах банківського депозитного вкладу: договір №SAMABWFD00700213799100 від 19.10.2015 з внесенням коштів готівкою в розмірі 146 006,00 грн. за процентною ставкою 15,5% річних, строком на 6 місяців по 19.04.2016 включно та договір №SAMABWFD0070014044800 від 17.06.2015 з внесенням коштів готівкою в розмірі 27 410,00 грн. за процентною ставкою 19,5% річних, строком на 12 місяців по 17.06.2016 включно. По закінченню строку договорів вона не зверталася з вимогою про повернення коштів і договори автоматично продовжувалися ще на один строк, що тривало до 29.01.2018 1.3. 29.01.2018 позивач виявила, що з її карткового рахунку № [NUMBER] зникли грошові кошти в розмірі 5 000 грн. Наступного дня позивач звернулася у відділення №163 ПАТ «Акцент-банк» з метою врегулювання «неправомірних» дій, де встановлено, що в персональну справу позивача внесені зміни у вигляді додаткового номеру телефону, під який створено особистий кабінет та на іншій картці № [NUMBER] , яка є кредитною, збільшено кредитний ліміт з п`яти до п`ятдесяти тисяч гривень, які переведено на невідомі позивачу рахунки. За фактом крадіжки грошових коштів Житомирським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області 31.01.2018 відкрито кримінальне провадження №12018060020000479 та встановлено, що 15.01.2018 невідома особа, шляхом вільного доступу, через мережу Інтернет таємно викрала грошові кошти в сумі 54000 грн. з банківських карток Приват Банку та А- Банку, чим спричинила матеріальної шкоди гр. [PERSON] на вищевказану суму. Незважаючи на відрите кримінальне провадження та на письмові звернення до банку щодо зупинення нарахування штрафних санкцій, банк продовжував нараховувати пеню та штрафи і в подальшому списав грошові кошти з депозитного рахунку позивача в розмірі 115 306,92 грн. В своїх діях банк керувався п. 6 договору про депозитні вклади, де зазначено: « Якщо у Вас є прострочена заборгованість за кредитом, виданим Банком або Ви є поручителем за кредитом, за яким існує заборгованість, Банк має право на свій розсуд: - після закінчення строку вкладу перерахувати вклад і нараховані проценти на Ваш поточний або картковий рахунок та в подальшому використовувати їх для погашення заборгованості або - розірвати цей договір. При цьому Банк надсилає Вам письмове повідомлення із зазначенням дати розірвання договору. Вклад і нарахований процент перераховуються на Ваш поточний або картковий рахунок та в подальшому використовуються для погашення заборгованості. Списання коштів перераховуються меморіальним ордером.» 1.4. Посилаючись на те, що своїх банківських карток позивач нікому не надавала і не втрачала, а також кодоване слово-пароль нікому не розголошувала банк безпідставно списав кошти з рахунку позивача, відповідно до положень пункту 6 договору SAMABWFD00700213799100 від 19.10.2015, який порушує права позивача, як споживача прав фінансових послуг, а тому остання звернулась до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 19.06.2020 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/5046/20, яку призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. 2.2. 17.09.2020 від представника відповідача Омельченка Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до AT "A-Банк" про захист прав споживачів, посилаючись на те, що позивач особисто (в своєму позові) підтверджує, що всі операції з її коштами було здійснено до повідомлення нею відповідача про втрату, незаконне використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому саме позивач і несе дані фінансові ризики. Тобто, здійснити зміну кредитного ліміту, перевід грошових коштів з рахунку позивача на інший можливо лише за фізичної наявності кредитної картки та Пін- коду від неї, або ідентифікувавшись у додатку (застосунку) А24 чи-то на в вебверсії А24 на сайті банку. Провести ідентифікацію в додатку (застосунку) А24 чи-то на в вебверсії А24 на сайті Банку та встановити пароль А24 можливо лише при наявності номеру телефону, зазначеного в Анкеті-заяві позивачки та ПІН-коду від будь-якої картки позивачки. Провести авторизацію, змінити чи добавити будь-які дані, здійснити перевід грошових коштів можливо лише при наявності номеру телефону та паролю від А24 тобто, стороння особа не могла авторизуватись в А24 без мобільного номеру позивача та паролю від А24, як і здійснити перевід грошових коштів та зміну кредитного ліміту. Все це говорить, що саме позивач допустила дії (чи бездіяльність), яка призвела до втрати інформації, яка дає можливість здійснювати платіжні операції, що є порушенням як Умов і Правил так і п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 року №705. Додатково зазначив, що депозитні вклади позивачу виплачено в повному обсязі шляхом закриття депозитних договорів та перерахування коштів на її поточний рахунок. Хоча дійсно, частину коштів (115 306,92 грн. - 14.11.2019 року), що надійшли на поточний рахунок позивача при виплаті вкладів банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг у A-Банку та ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", списано на погашення поточної заборгованості позивача за кредитною карткою, однак іншу частину вкладів Банк жодним чином не перешкоджав позивачу отримати (том 1, а.с.195-201). 2.3. 03.02.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира за клопотанням позивача витребувано у АТ "Акцент-Банк": - оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної [PERSON] 02.11.2016; - оригінали договорів на користування картками GOLD № [NUMBER] та Master Card № [NUMBER] ; - виписку транзакцій по рахунках за депозитними договорами: №SAMABWFD00700213799100 від 19.10.2015; №SAMABWFD0070014044800 від 17.06.2015; - оригінал договору споживчого кредитування, укладеного між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] . Крім того, витребувано в Волноваському районному відділі поліції ГУ НП в Донецькій області копії матеріалів кримінального провадження №12017060020000479, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 30.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3. ст. 190 КК України та в Акціонерному товаристві "Приватбанк" інформацію про дату розірвання єдиної мережі захисту єдину мережу запису з іншими банками (подія сталась 29.01.2018). 2.4. 26.02.2021 позивачем подано до суду клопотання про долучення до позовної заяви ряду письмових доказів (том 2 а.с.46-90). 2.5. 22.02.2021 позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому заперечувала щодо передачі своїх персональних даних шахраям (пін коду, номера катки, CVC код, кодового слова. Зазначила, що 30.01.2018 повідомила службу безпеки банку про вчинення шахрайських дій по відношенню до неї, але крім того, що знищити всю інформацію про даний факт та розслідувати даний інцидент для виявлення зловмисника, служба безпеки банку не вжила ніяких дій. Хоча наявність банківських карток в момент звернення до банку було встановлено оператором банку, вилучено в позивача та знищено. 2.6. 01.03.2021 на адресу Корольовського районного суду м. Житомира від АТ «Акцент Банк» на виконання вимог ухвали від 03.02.2021 надійшли вищезазначені документи (том 2 а.с.113-120). 2.7. 12.04.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира за клопотанням позивача витребувано: - у відділі кібербезпеки АТ "Акцент-Банк" результати перевірки за зверненням [PERSON] щодо здійснення транзакцій по карткових рахунках [PERSON] за № [NUMBER] та № [NUMBER] встановлено банківські установи та номери банківських рахунків, на які переведено кошти [PERSON] - у АТ "Акцент-Банк" результати перевірки служби внутрішнього аудиту АТ "Акцент-Банк" щодо можливих шахрайських дій з переказу коштів з рахунків № [NUMBER] та № [NUMBER] та належним чином завірену копію розрахункового касового ордеру на видачу кредитних коштів [PERSON] у розмірі 50 000 грн. - у АТ КБ «Приватбанк» інформацію про наявність або відсутність мережі захисту з іншими банківськими установами, чи була вона роз`єднана станом на 29.01.2018 та вказати дату такого роз`єднання. 2.8. 12.04.2021 на виконання ухвали суду про витребування доказів представником відповідача подано до суду виписки по транзакціям за депозитними договорами №SAMABWFD00700213799100 від 19.10.2015; №SAMABWFD0070014044800 від 17.06.2015. 2.9. 10.05.2021 позивачем подано до суду пояснення, в яких позивач зазначила, що на свою поштову адресу отримала банківську кредитну картку GOLD № [NUMBER] та в подальшому при відвідуванні банку, під тиском його працівників підписала кредитну угоду, однак кредитною карткою жодного разу не користувалась (том 3, а.с.102-104). 2.10. 25.08.2021 до суду надійшли заперечення відповідача, в яких останній звертає увагу на те, що частину коштів, що надійшли на поточний рахунок позивача при виплаті вкладів, банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг у A-Банку та ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", списано на погашення поточної заборгованості позивача за кредитною карткою. Позивач мала декілька депозитних вкладів, до банку вона зверталась із заявою щодо розірвання тільки одного вкладу, який виплачено шляхом закриття депозитного договору та перерахування коштів на її поточний рахунок. Банк не може повернути їй кошти іншим чином. Другий депозитний вклад є активним і по ньому кожного місяця нараховуються відсотки, які перераховуються на картку позивача. Інші позовні вимоги жодним чином не обґрунтовані. Також у поданих запереченнях представник відповідача просив розглядати справу за відсутності представника АТ «А-Банк» (том 3, а.с.132). 2.11. 22.11.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира закрито підготовче провадження у справі №296/5046/20 та справу призначено до судового розгляду. 2.12. В судових засіданнях 21.07.2022, 18.08.2022, 19.09.2022 позивач надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та письмових поясненнях, позов підтримала, просила задовольнити. 08.11.2022 позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. (том.3, а.с.218). 2.13. В судових засіданнях 18.08.2022 та 19.09.2022 представник відповідача просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 17.06.2015 між Публічним Акціонерним Товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено договір №SAMABWFD0070014044800 «Вклад «Стандарт» строковий на 12 місяців» з внесенням коштів у сумі 27 410,00 грн., з нарахуванням на суму вкладу процентів на рахунок/картку № [NUMBER] за процентною ставкою 19,5% річних на 12 місяців до 17.06.2016, що підтверджується копією договору №SAMABWFD0070014044800 (том 1, а.с.45) 3.2. 19.10.2015 між Публічним Акціонерним Товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено договір №AMABWFD00700213799100 «Вклад «Стандарт» срочний на 6 місяців» та внесені кошти готівкою в сумі 146 006,00 грн. з нарахуванням на суму вкладу процентів на рахунок/картку № [NUMBER] за процентною ставкою 15,5% річних на 6 місяців по 19.04.2016 включно, що підтверджується копією договору №AMABWFD00700213799100 (том 1, а.с.44) 3.3. 02.11.2016 [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.16). 3.4. 14.01.2018 о 21:30:33 за кредитним договором б/н від 30.03.2015 [PERSON] за ініціативи банку збільшено кредитний ліміт до 10 500 грн., а в подальшому о 22:05:20 за ініціативи банку кредитний ліміт збільшено до 50 000 грн., що стверджується копією довідки за лімітами А-Банк (т.3, а.с.143). 3.5. Після збільшення кредитного ліміту в період з 15.01.2018 до 18.01.2018 з карткового рахунку № [NUMBER] здійснено переводи грошових коштів на суму 49 964,28 грн., що стверджується копією виписки А-Банк за період з 30.03.2015-28.04.2020 (т.1, а.с.198-200). 3.6. 31.01.2018 за заявою [PERSON] розпочато кримінальне провадження №12018060020000479 за ч.3 ст.190 КК України (шахрайство) за фактом того, що 15.01.2018 невідома особа, шляхом вільного доступу, через мережу Інтернет таємно викрала грошові кошти в сумі 54 000 грн. з банківських карток Приват Банку та А- Банку, чим спричинила матеріальної шкоди гр. [PERSON] , що підтверджується копією матеріалів кримінального провадження №12018060020000479 (том 2, а.с.209-249, том 3, а.с.1-90). 3.7. У зв`язку з тим, що по картці № [NUMBER] «Універсальна Голд 55» була прострочена заборгованість у розмірі 115 306,92 грн., 14.11.2019 А-Банк провів розірвання депозиту Стандарт Строковий на 6 міс. за угодою №AMABWFD00700213799100 для погашення заборгованості згідно з умовами депозитного договору (залишок коштів 58 597,94 грн.), що стверджується копією виписки від 07.05.2020, копією виписки по транзакціям за депозитним договором №AMABWFD00700213799100 від 19.10.2015 та листом А-Банк від 13.05.2020 (том 1, а.с.198-200, т.2, а.с.81, 183-188). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно з частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 4.2. Стаття 1073 Цивільного кодексу України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. 4.3. Відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. 4.4. За змістом статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. 4.5. Частиною 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. 4.6. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу. 4.7. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу; забезпечити користувачу можливість інформувати банк про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем; реєструвати та протягом строку, передбаченого законодавством України для зберігання електронних документів, зберігати інформацію, що підтверджує факт інформування банком користувача та користувачем банку. 4.8. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. 4.9. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. 4.10. Пунктами 7, 8 розділу VI Положення визначено, що емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. 4.11 Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Судом установлено, що [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок у гривні. 5.3. 30 січня 2018 року позивач звернулась у відділення № 163 ПАТ «Акцент-банк» де дізналась, що в її персональну справу без відома позивача та персоніфікації особи були внесені зміни, а саме, зареєстровано додатковий номер телефону ( [NUMBER] ). Під цей номер телефону через мережу інтернет було створено особовий кабінет, а також на кредитній картці № [NUMBER] збільшено суму кредитного ліміту з п`яти до п`тидесяти тисяч гривень і в ніч з 15 на 16 січня 2018 року переведено шахраями на невідомі позивачу рахунки. Цього ж дня позивач повідомила службу безпеки ПАТ «A-Банк» про вчинення шахрайських дій. 5.4. 31.01.2018 за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №12018060020000479 щодо заволодіння невстановленими особами грошовими коштами з кредитної карти належної заявнику. 5.5. Перевіркою, яка була проведена банком встановлено, що позивач допустила дії (чи бездіяльність), яка призвела до втрати інформації, яка дає можливість здійснювати платіжні операції, що є порушенням як УіП так і п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 року №705. 5.6. За результатами проведеного досудового розслідування, яке на даний момент не завершено, встановлено, що невстановлена слідством особа, використовуючи електронно-обчислювальну техніку (персональний комп`ютер), отримала несанкціонований доступ до кредитної банківської картки «А-БАНК», що належить [PERSON] та підвищила кредитний ліміт по картці до 50 000,00 грн. В подальшому, невстановлена слідством особа за допомогою платіжної системи «Portmone» здійснила транзакції на загальну суму 50 000,00 гривень на невстановлені слідством банківські рахунки. Після чого, викрадені грошові кошти були зняті у банківському автоматі «ПУМБ» за адресою: вул. Центральна, 30-А, м. Волноваха, Донецької області. 5.7. Під час розгляду справи, судом встановлено, що незважаючи на відкрите кримінальне провадження, банком після повідомлення клієнтом [PERSON] про шахрайські дії невідомих осіб та зникнення з її рахунку грошових коштів у період з 15.01.2018 до 18.01.2018, вже з 07.03.2018 почав нараховувати пеню за прострочку кредиту на суму вище 100 грн. та процентів за використання кредитного ліміту та в подальшому списав грошові кошти в розмірі 115 306,92 грн., що надійшли на поточний рахунок позивачки при виплаті вкладів, на погашення заборгованості за кредитною карткою, з якої у позивача зникли грошові кошти. Суд вважає, що сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 5.8. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності. 5.9. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. У разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. 5.10. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629 св 18), від 24 липня 2019 року у справі № 753/16954/16-ц (провадження № 61-24323 св 18), від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877 св 19), від 21 квітня 2021 року у справі №751/6050/18 (провадження № 61-18544 св 19), від 07 липня 2021 року у справі №370/476/16-ц (провадження № 61-10242 св 20), від 17 грудня 2021 року у справі №263/3704/19 (провадження № 61-1799 св 21), від 13 червня 2022 року у справі № 587/586/21 (провадження № 61-19319 св 21). 5.11. За таких обставин, враховуючи встановлення судом факту безпідставного розпорядження АТ "Акцент-Банк" грошовими коштами позивача як клієнта цього банку шляхом їх безготівкового списання з банківського рахунку, відкритого позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача коштів на загальну суму 115 306,92 грн. 5.12. Також варто зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду 20 березня 2019 року у справі №761/26293/16-ц (провадження №14-64цс19) вказано, що «Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання (стаття 611 ЦК України) може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом». Відшкодування моральної шкоди кредитним договором не передбачено. 5.13. Щодо інших вимог позивача, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. У зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 153,06 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при поданні позову до суду на підставі ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів».

Outcome: partial