Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

14.07.2022 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі не проживають у квартирі більше року, не знялися з реєстраційного обліку у добровільному порядку, житлом не цікавляться, комунальні послуги не сплачують, в зв`язку з чим вона, як власник, не має можливості розпорядитись житлом на власний розсуд. Таким чином, відповідачі порушують її права щодо утримання та розпорядження майном. Мирним шляхом вирішити спір не можливо, оскільки невідомо фактичне місце проживання відповідачів, тому просила у судовому порядку визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідачів судові витрати. 05.08.2022 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача, адвокат Солодовніков Олександр Петрович, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримує\~ та просить задовольнити вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подали. На підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , на підставі договору дарування квартири від 28 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3586 (а.с. 13) прийняла у дар квартиру [ADDRESS] , в будинку під № 248а. Відповідно до пп.1.2 п.1 рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради «Про затвердження нумерації будинків» від 18.12.2001 за № 445, 9 поверховому, 68 квартирному житловому будинку, що розташований у військовому містечку [ADDRESS] під № 248а, присвоєно адресу: [ADDRESS] , що підтверджено листом Управління містобудування та архітектури від 01.06.2022 за № 284/03-06 ( а.с.15-16). Таким чином, позивач являється власником квартири [ADDRESS] . Згідно із витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 06.07.2022 за № 15.2-03/8168 (а.с.17), у вказаному житловому приміщенні з 18.02.2003 зареєстрована позивач [PERSON] , [INFO] , з 25.10.2000 зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] , та з 18.02.2003 зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] . Також, встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , отже, відповідачі були зареєстровані у вказаному житловому приміщенні, як члени сім`ї власника майна, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.9-11,14,17). З акту № 34 від 13.07.2022, складеного та посвідченого КПБМР ЖЕК № 1 (а.с.18) вбачається, що у квартирі [ADDRESS] фактично проживає позивач - [PERSON] , а відповідачі не проживають у даному житловому приміщенні, а саме: [PERSON] з 2010 року в зв`язку з вибуттям до Рівненської області; [PERSON] з 2019 року в зв`язку з вибуттям до Польщі. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст. 41 Конституції України,\~ ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 316,\~ 317,\~ 319,\~ 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,\~ відповідно\~ до\~ закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами\~ ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, квартира (ст. 379, 382 ЦК України). Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Права власника будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані у вказаній квартирі, як член сім`ї власника майна, однак більше року у вказаному житловому приміщенні не проживають, між власником будинку та ними відсутній договір найму жилого приміщення, участі в утриманні житла та у зобов`язаннях перед третіми особами вони не приймають, належних та безспірних доказів того, що їм чинилися перешкоди у користуванні житловим приміщенням та поважності причин не проживання у квартирі до суду не надано. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі відзив із запереченнями проти позову та спростування доводів позивача з належними та допустимими доказами до суду не подали. Даючи оцінку встановленим\~ обставинам та доказам поданих позивачем, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 992,40 грн., тому з відповідачів стягуються дані витрати на користь позивача по 496,20 грн. з кожного.

Outcome: approved