Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

В лютому 2019 року до суду надійшов позов [PERSON] , який був мотивований тим, що [INFO], коли позивачу не було і 9 років, а її сестрі - третій особі [PERSON] і року, померла їх мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2010, копію якого додано до даної позовної заяви, а оригінал його знаходиться у позивача. Заповіту померла не склала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були позивач, як донька, батько позивача [PERSON] , як чоловік померлої, та сестра позивача - третя особа [PERSON] , теж як донька. Родинні відносини позивача з померлою матір`ю підтверджуються її свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 11.08.1962 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1979. Родинні відносини батька позивача з померлою матір`ю підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30.08.2016. Родинні відносини третьої особи [PERSON] з померлою матір`ю підтверджуються її свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 10.10.1970 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.1988, копії яких додано до даної позовної заяви. Всі спадкоємці померлої матері позивача спадщину прийняли шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з довідок Шпитьківської сільської ради № 155 від 29.01.2018 та № 157 від 30.01.2018, копії яких додано до даної позовної заяви, оригінали яких знаходяться у позивача, а також листом Шпитьківської сільської ради, № 160/1 від 19.03.2018, копію якого теж додано до даної позовної заяви, оригінал якого знаходиться в матеріалах спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Як стало відомо позивачу у вересні 2017 року, зі слів її двоюрідної сестри, що на момент смерті її матері належала на праві власності 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , як частина у спільному сумісному майні, збудованому її батьками за час їх шлюбу у 1970 році. Зазначене буде підтверджено показами свідків, заявлених в окремій заяві, та вбачається з даних технічного паспорта на вказаний житловий будинок, копію якого додано до даної позовної заяви, оригінал якого знаходиться у позивача, а також з листа Шпитьківської сільської ради № 161/1 від 19.03.2018, копію якого теж додано до даної позовної заяви, оригінал якого знаходиться в матеріалах спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Тобто, позивач, третя особа та їх батько [PERSON] успадкували кожен по 1/6 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , проте ніхто з них за оформленням своїх спадкових прав до нотаріуса не звертався. Також спадкоємцям відповідно до вимог законодавства відійшла у користування земельна ділянка, на якій розміщений зазначений будинок, відповідно до розміру їх часток в успадкованому будинку. 07.05.1972 батько позивача одружився вдруге з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.05.1972, копію якого додано до даної позовної заяви, оригінал якого знаходиться у відповідача. Від цього шлюбу у батька позивача та [PERSON] народився син відповідач [PERSON] , брат позивача, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 14.06.1973, копію якого додано до даної позовної заяви, оригінал якого знаходиться у відповідача. Позивач, її сестра [PERSON] , які були на той час малолітніми, батько позивача, його нова дружина [PERSON] та брат [PERSON] проживали у будинку, побудованому батьками позивача. Після одруження батько позивача, користуючись тим, що його доньки не усвідомлюють, що є співвласницями житлового будинку, без їх згоди добудував у 1975 році прибудову «а» до житлового будинку, а в подальшому і низку господарських будівель і споруд, що підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , про який було згадано вище. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2010, копію якого додано до даної позовної заяви, оригінал якого знаходиться у позивача. Заповіту померлий не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька позивача стали вона, як донька, третя особа [PERSON] , теж як донька, відповідач [PERSON] , як син, та дружина [PERSON] . Родинні відносини вказаних осіб з покійним [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу, про які було згадано вище по тексту. Всі вказані спадкоємці спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] , витребувати які позивач просить в окремій заяві, доданій до даної позовної заяви. На час смерті померлому батьку позивача належали 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (1/2 частина, як частина у спільному сумісному майні, та 1/6 частина успадкована після смерті його дружини, матері позивача), що було описано вище по тексту. Проте, невідомим чином після смерті батька позивача [INFO] на його ім`я було видано свідоцтво про право власності на весь житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , начебто на підставі рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 10.11.1994. Вказане підтверджується самим свідоцтвом про право власності, копію якого додано до даної позовної заяви, а оригінал повинен знаходиться у матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] , витребувати які просить позивач в окремій заяві, доданій до даної позовної заяви. На запит позивача 23.10.2017 архівний сектор Києво-Святошинської районної державної адміністрації разом з листом № 06-04/1151 від 23.10.2017 надав засвідчену копію рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 10.11.1994 та додатково зазначив, що додатків до вищезазначеного рішення не виявлено. Вказане підтверджується доданими до даної позовної заяви копіями згаданого листа № 06-04/1151 від 23.10.2017, оригінал якого знаходиться у позивача, та згаданого рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради, засвідчена копія якого знаходиться у позивача, а оригінал - в архівному секторі Києво-Святошинської районної державної адміністрації. Як стало позивачу відомо в подальшому, її мачуха [PERSON] , добре знаючи, що житловий будинок, належний її покійному чоловіку був побудований ним у шлюбі з першою жінкою, взяла у Шпитьківській сільській раді довідку про те, що начебто спадковий будинок було побудовано з нею у шлюбі 1975 року, хоча це не відповідає дійсності, оскільки за час їх шлюбу було побудовано без згоди позивача та третьої особи, як співвласників будинку, лише невелику прибудову та господарські будівлі і споруди, які стали прилеглими до цього будинку, і подала її державному нотаріусу Першої київської обласної державної нотаріальної контори. Вказане підтверджується доданою до даної позовної заяви довідкою, оригінал якої знаходиться у матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] , витребувати які просить позивач в окремій заяві, доданій до даної позовної заяви. Внаслідок зазначеного 17.01.1998 державним нотаріусом було видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності за реєстровим № 4-168 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 4-171, відповідно до якого [PERSON] , позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , третя особа [PERSON] у рівних долях набули у власність в порядку спадкування 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , тобто по 1/8 частині кожен. Вказане підтверджується згаданими свідоцтвами, копії яких додано до даної позовної заяви та оригінали яких знаходяться у відповідача [PERSON] , а також у матеріалах спадкової справи до майна померлого [PERSON] . Це суттєво порушило право позивача на її спадкове майно, оскільки після смерті своїх батьків вона повинна була набути у власність 1/3 частину зазначеного житлового будинку (1/6 частину після смерті матері та 1/6 після смерті батька). Так само повинна була успадкувати і її сестра [PERSON] , а мачуха [PERSON] та брат [PERSON] повинні були успадкувати по 1/6 частині будинку лише після смерті батька. Для реалізації своїх спадкових прав на спірний житловий будинок позивач разом з її сестрою подали до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх матері, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2854/02-31 від 06.10.2018, копію якої додано до даної позовної заяви, а оригінал знаходиться у позивача. Причиною такої відмови стало існування оспорюваних у даній позовній заяві свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом. Також разом з прийняттям у спадщину житлового будинку до позивача, її сестри та брата, а також мачухи повинна була перейти у користування земельна ділянка відповідно до розміру їх часток у будинку, тобто, до позивача - 1/3 частина землі, до її сестри - 1/3 частина, а до брата та мачухи - по 1/6 частині кожному. Попри це, у подальшому у зв`язку з отриманням вище зазначених свідоцтв рішенням 13 сесії 24 скликання Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.05.2004 було безкоштовно передано у власність громадянам України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,4128 га, а саме: 0,2273 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,1855 га - для ведення особистого селянського господарства, видано 31.03.2005 на їх ім`я державний акт серії ЯБ №286742 на право власності на земельну ділянку, а саме: на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, площею 0,2273 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, площею 0,1855 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , а також зареєстровано у Державному земельному кадастрі за ними право власності по 25% за кожним. Вказане підтверджується згаданим рішенням сільської ради, державним актом, витягами з Державного земельного кадастру від 22.08.2016 та Інформацією з Державного земельного кадастру від 27.01.2019, копії та роздруківки яких додано до даної позовної заяви, оригінали яких знаходяться у позивача, її представника, окрім рішення сільської ради, яке повинно знаходиться або у Шпитьківській сільській раді, або в архівному секторі Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, та державного акту, єдиний екземпляр якого може бути в архівах Управління Держгеокадастру у Київській області, оскільки інший було знищено в ході проведення судово-технічної експертизи. У подальшому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2013, зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 16.01.2014, було визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 286742 на право власності на земельну ділянку від 31.03.2005, оскільки було встановлено існування двох примірників державних актів на одну і ту саму землю, проте з різними даними у них, а також експертним шляхом визначено підробку одного з них. Копію вказаних судових рішень додано до даної позовної заяви, їх оригінали знаходяться у матеріалах цивільної справи №2-4185/12 в архіві Києво-Святошинського районного суду Київської області. Спірний житловий будинок та земельні ділянки з кадастровими номерами 3222488201:01:012:0018 та 3222488201:01:012:0019, за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровані на разі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується доданими до даної позовної заяви роздруківками Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оригінали яких наявні у представника позивача. Поруч із цим, [INFO] померла мачуха позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2019, копію якого додано до даної позовної заяви та оригінал якого знаходиться у позивача. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] , як її син, що вбачається з його свідоцтва про народження. Також позивач вважає за необхідне довести ті факти, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , був побудований у 1970 році її батьком [PERSON] , який помер [INFO] , та її рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто був їх спільною сумісною власністю, і про цю обставину позивач, яка на момент будівництва будинку та смерті її матері була малолітньою, їй не було і 9 років на той час, дізналася лише у вересні 2017 року. Дані факти вона може довести, окрім доданих до позовної заяви доказів, показами свідків, а саме: [PERSON] , та [PERSON] , які є двоюрідними сестрами позивача. Тобто, після смерті батька позивача було неправомірно видано 23.12.1997 на його ім`я свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , і внаслідок цього неправомірно було видано 17.01.1998 державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори і свідоцтво про право власності за реєстровим № 4-168, відповідно до якого [PERSON] належить 1/2 частина даного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 4-171, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних долях набули у власність в порядку спадкування 1/2 частину цього ж житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. З огляду на це слід скасувати вказані свідоцтва. Поруч із цим, після смерті своїх батьків позивач успадкувала 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , тому слід визнати за нею право власності на 1/3 частину цього житлового будинку. Інші частини будинку успадкували: її сестра [PERSON] - також 1/3 частину, її брат [PERSON] - 1/6 частину, її мачуха [PERSON] , спадкоємцем якої на разі є [PERSON] , - 1/6 частину. Разом з 1/3 частиною житлового будинку до позивача перейшло і право користування 1/3 частиною землі, на якій цей житловий будинок, а точніше, оскільки ця земля на разі є сформованим об`єктом: 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,2273 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,1855 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Інші частини землі перейшли у користування: її сестри [PERSON] - також 1/3 частина, її брата [PERSON] - 1/6 частина, її мачухи [PERSON] , спадкоємцем якої на разі є [PERSON] , - 1/6 частина. З огляду на зазначене слід визнати за позивачем зазначене право користування на спірні частини земельних ділянок. Тому [PERSON] просила суд скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , видане 23.12.1997 на ім`я [PERSON] . Скасувати свідоцтво про право власності, видане 17.01.1998 державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-168, відповідно до якого [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17.01.1998 державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-171, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних долях набули у власність в порядку спадкування 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті її померлих батька [PERSON] , який помер [INFO] , та її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати незаконним та скасувати рішення 13 сесії 24 скликання Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.05.2004 в частині, що стосується безкоштовної передачі у власність громадянам України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,4128 га, а саме: 0,2273 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,1855 га - для ведення особистого селянського господарства. Скасувати у Державному земельному кадастрі записи про право власності на земельну ділянку площею 0,2273 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 25% за кожним, зазначивши власником даної земельної ділянки Шпитьківську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області, код ЄДРПОУ 04362177. Скасувати у Державному земельному кадастрі записи про право власності на земельну ділянку площею 0,1855 та, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 25% за кожним, зазначивши власником даної земельної ділянки Шпитьківську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області, код ЄДРПОУ 04362177. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право користування 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,2273 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право користування 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,1855 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою суду від 11.02.2019 року (головуюча суддя Пінкевич Н.С.) відкрито провадження в справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.02.2019 року (головуюча суддя Пінкевич Н.С.) забезпечено докази у даній справі та зобов`язано надати суду: - Київський обласний державний нотаріальний архів - належним чином засвідчену копію спадкової справи № 130 за 1997 рік до майна [PERSON] , який помер [INFO] ; - Києво-Святошинську районну державну нотаріальну контору Київської області - належним чином засвідчену копію спадкової справи № 536/2018 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 11.07.2019 року (головуюча суддя Пінкевич Н.С.) забезпечено докази у справі та зобов`язано надати суду: - у Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Б.Хмельницького, 113) - належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] ; - у Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Покровська, 5) - інформацію про те, чи відповідач [PERSON] , [INFO] , станом на 02.01.2019 постійно проживав разом з його померлою матір`ю [PERSON] , яка на час своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.10.2019 року (головуюча суддя Пінкевич Н.С.) витребувано у Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Б.Хмельницького, 113) - витяг зі Спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 03.06.2020 року (головуюча суддя Пінкевич Н.С.) закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.10.2020 року (головуюча суддя Пінкевич Н.С.) витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Мурзак Світлани Олексіївни належним чином завірену копію спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 року дана справа передана в провадження судді Волчка А.Я. Ухвалою від 17.12.2020 року (головуючий суддя Волчко А.Я.) прийнято до розгляду дану цивільну справу. Ухвалою суду від 03.03.2021 року (головуючий суддя Волчо А.Я.) зупинено провадження у цивільній справі № 369/1818/19 до залучення для участі у справі правонаступників [PERSON] після її смерті. Ухвалою суду від 07.09.2021 року (головуючий суддя Волчко А.Я.) провадження по справі поновлено та призначено підготовчий розгляд справи. Ухвалою суду від 10.11.2021 року (головуючий суддя Волчко А.Я.) витребувано у Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С., належним чином засвідчену копію спадкової справи № 66/2021 що до майна померлої [INFO] [PERSON] . В червні 2022 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] згідно якої він як правонаступник [PERSON] просив суд скасувати свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] видане 23.12.1997 року на ім`я [PERSON] . Скасувати свідоцтво про право власності, видане 17.01.1998 року державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-168, відповідно до якого [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17.01.1998 року державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-171, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних долях набули власність в порядку спадкування 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті її померлих батька [PERSON] , який помер [INFO] , та її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за померлою дружиною [PERSON] . Визнати незаконним та скасувати рішення 13 сесії 24 скликання Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 13.05.2004 в частині, що стосується безкоштовної передачі у власність громадянам України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,4128 га, а саме: 0,2273 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,1855 га - для ведення особистого селянського господарства. Скасувати у Державному земельному кадастрі записи про право власності на земельну ділянку площею 0,2273 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 25% за кожним, зазначивши власником; Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право користування 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,2273 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємця [PERSON] , якій належало це право; Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право користування 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,1855 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., як спадкоємця [PERSON] , якій належало це право. Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . В судовому засіданні здійснено заміну первісного позивача [PERSON] на правонаступника [PERSON] . Ухвалою суду від 04.07.2022 року (головуючий суддя Волчко А.Я.) закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] підтримав вимоги позову та просив їх задоволити. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення згідно якого просив відмовити у вимогах позову з підстав того, що пропущений строк позовної давності. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшло клопотання згідно якого, вона просила розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від старости старостинського округу № 4 Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2010, яка була матір`ю [PERSON] . Заповіту померла не склала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були [PERSON] , як донька, [PERSON] , як чоловік померлої, та [PERSON] , як донька померлої. Родинні відносини [PERSON] з померлою матір`ю підтверджуються її свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 11.08.1962 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.11.1979. Всі спадкоємці [PERSON] спадщину прийняли шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з довідок Шпитьківської сільської ради № 155 від 29.01.2018 та № 157 від 30.01.2018, а також листом Шпитьківської сільської ради, № 160/1 від 19.03.2018. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по 1/6 частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , проте ніхто з них за оформленням своїх спадкових прав до нотаріуса не звертався. Також спадкоємцям відповідно до вимог законодавства відійшла у користування земельна ділянка, на якій розміщений зазначений будинок, відповідно до розміру їх часток в успадкованому будинку. 07.05.1972 [PERSON] одружився вдруге з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.05.1972. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 14.06.1973. У 1975 році було здійснено прибудову «а» до житлового будинку, а в подальшому і низку господарських будівель і споруд, що підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.08.2010. Заповіту померлий не склав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] стали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Всі вказані спадкоємці спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. 23.12.1997 на ім`я померлого [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . Дане свідоцтво видано на підставі рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87 від 10.11.1994. Згідно довідки Шпитьківської сільської ради будинок за адресою [ADDRESS] , був побудований [PERSON] у 1975 році у шлюбі з [PERSON] . Внаслідок зазначеного 17.01.1998 державним нотаріусом було видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності за реєстровим № 4-168 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 4-171, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних долях набули у власність в порядку спадкування 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , тобто по 1/8 частині кожен. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх матері, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2854/02-31 від 06.10.2018. Причиною такої відмови стало існування оспорюваних у даній позовній заяві свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом. Рішенням 13 сесії 24 скликання Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.05.2004 було безкоштовно передано у власність громадянам України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,4128 га, а саме: 0,2273 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, 0,1855 га - для ведення особистого селянського господарства, видано 31.03.2005 на їх ім`я державний акт серії ЯБ №286742 на право власності на земельну ділянку, а саме: на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, площею 0,2273 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, площею 0,1855 га - для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , а також зареєстровано у Державному земельному кадастрі за ними право власності по 25% за кожним. Вказане підтверджується згаданим рішенням сільської ради, державним актом, витягами з Державного земельного кадастру від 22.08.2016 та Інформацією з Державного земельного кадастру від 27.01.2019. У подальшому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2013, зміненим рішенням Апеляційного суду Київської області від 16.01.2014, було визнано недійсним державний акт серії ЯБ № 286742 на право власності на земельну ділянку від 31.03.2005, оскільки було встановлено існування двох примірників державних актів на одну і ту саму землю, проте з різними даними у них, а також експертним шляхом визначено підробку одного з них. Спірний житловий будинок та земельні ділянки з кадастровими номерами 3222488201:01:012:0018 та 3222488201:01:012:0019, за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровані на разі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оригінали яких наявні у представника позивача. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2019 року (справа № 369/8456/19) було встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , що підтверджується спадковою справою № 2/2020, заведеною приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Мурзак С.О. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. була заведена спадкова справа № 66/2021 після померлої [PERSON] . Спадщину після [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] шляхом подачі до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. заяви про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. № 1757/02-31 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 3222488201:01:012:0019, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер: 3222488201:01:012:0018, розташованої за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку орієнтовною площею 0,10 га, за адресою: [ADDRESS] . Підставою відмови було те, що не надано документів які встановлюють право власності. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України 2003 року суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У відповідності до ст. 321 ЦК України 2003 року право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. У відповідності до ст. 392 ЦК України 2003 року власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Згідно з п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року даний кодекс набрав законної сили 01.01.2004 року. У ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначено, що в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. З огляду на ч. 1 ст. 101 ЦК УРСР 1963 року в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Згідно зі ст. 132 ЦК УРСР 1963 року приналежністю є річ, призначена служити головній речі і зв`язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше. З огляду на ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу). Зважаючи на ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. З урахуванням ч.ч. 1, 2 ст. 561 ЦК УРСР 1963 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. За змістом чинної на час смерті матері позивача ч. 5 ст. 20 ЗК УРСР 1970 року право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад депутатів трудящих. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 90 ЗК УРСР 1970 року, на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. На час смерті матері позивача статті 106-1 ЗК УРСР 1970 року, яка вказувала на те, що перехід права власності на жилий будинок, розташований у сільському населеному пункті, не тягне за собою переходу права користування присадибною земельною ділянкою, не існувало. Зважаючи на ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 22 КпШС УРСР 1969 року майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі ст. 28 КпШС УРСР 1969 року в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них. Статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на даний час) передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. У постанові Верховного Суду України від 14.05.2014 у цивільній справі 6-42цс14, здійснено правовий висновок, згідно якого прийнята спадщина на підставі частини другої статті 548 ЦК УРСР належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини, збереження або втрата набутого спадкодавцем права власності на спадкове майно з фактом отримання чи неотримання ним свідоцтва про право на спадщину не пов`язана, а свідоцтво є лише документальним підтвердженням цього права (стаття 560 ЦК УРСР), відповідно до вимог законодавства спадкоємець, який прийняв спадщину, є власником спадкового майна з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи та норми права що підлягають застосуванню до спірних відносин, суд приходить наступних висновків. На час смерті [PERSON] , йому належали 2/3 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (1/2 частина, як частина у спільному сумісному майні, та 1/6 частина успадкована після смерті його дружини, матері позивача). Разом з тим 23.12.1997 на ім`я померлого [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] . В порушення вимог цивільного законодавства дійсного станом на момент смерті [PERSON] , було неправомірно видано на його ім`я свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , результатом чого відбулось подальше неправомірне видання державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори свідоцтва про право власності за реєстровим № 4-168, відповідно до якого [PERSON] належить 1/2 частина даного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 4-171, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних долях набули у власність в порядку спадкування 1/2 частину цього ж житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Враховуючи порядок спадкування та розміри часток, позивач [PERSON] , як спадкоємець та правонаступник [PERSON] , повинен успадкувати 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] . Разом з 1/3 частиною житлового будинку до позивача перейшло і право користування 1/3 частиною землі, на якій цей житловий будинок, а саме 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,2273 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0018, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та 1/3 частиною земельної ділянки площею 0,1855 га, кадастровий номер 3222488201:01:012:0019, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наявність законних підстав для визнання за позивачем права власності на 1/3 частину земельної ділянки, підлягає скасуванню рішення сільської ради від 20.05.2004 в частині, що стосується безкоштовної передачі у власність громадянам України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та відповідне скасування у Державному реєстрі записів про право власності. Щодо заяви відповідача про відмови у вимогах позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа (кредитор) довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Про можливість порушення своїх прав, первісний позивач [PERSON] могла дізнатись із листа архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації разом № 06-04/1151 від 23.10.2017 року, яким було надано засвідчену копію рішення виконавчого комітету Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 87. В той же час звернення до суду відбулось у 2019 році, тому строк позовної давності не був пропущений позивачем. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно та

Outcome: approved