Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулись до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованість за договором відновлювальноi\~кредитної лінії\~№2203-1293\~вiд\~27.10.2006\~у розмірі 56\~398,28\~доларів США,\~з яких:\~борг по\~кредиту прострочений\~-\~42\~392,88 доларів США,\~пеня -\~4\~551,01\~доларів США,\~розмір 3%\~річних по\~простроченому основному боргу\~-\~8\~003,87\~доларів США,\~розмiр\~3\~%\~рiчних\~по прострочених процентів -\~1\~450,52\~доларів США\~та судові\~витрати у\~розмірі 24 748,89 грн. В обґрунтування\~поданого позову\~покликається на\~те,\~що 27.10.2006\~мiж\~акціонерним товариством\~«Державний ощадний\~банк України»\~в особі\~філії-Львівського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк»\~та [PERSON] \~укладено договір\~відновлювальної кредитної\~лiнiї\~№ 220-1293,\~згідно з\~умовами якого\~Позичальнику надано\~кредит на\~споживчі потреби\~в сумі\~100\~000\~доларів США\~та терміном\~остаточного погашення\~не пізніше\~27.10.2016.\~27.10.2006\~року в\~забезпечення виконання\~зобов`язань\~за кредитним\~договором між\~філією та\~Позичальником укладено\~іпотечний договір,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Дячук\~О.А.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №1176,\~відповідно до\~якого предметом\~іпотеки виступала:\~однокімнатна житлова\~квартира,\~загальною площею\~63,8\~кв.м,\~житловою площею\~36,8\~кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку\~з простроченням\~зобов`язання,\~17.05.2011\~Банком пред`явлено позов до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~треті особи ВГІРФО\~Галицького РВ\~ЛМУ ГУМВС\~України у\~Львівській області, Відділ у\~справах дітей\~Галицької районної\~адміністрації Львівської\~міської ради про:\~змiну\~умов договору\~відновлюваної кредитної\~лінії,\~стягнення кредитної заборгованості,\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки,\~виселення та\~зняття з реєстрації. 08.11.2012 Галицьким районним судом м.Львова у справі №2-2002/11 позов задоволено. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11.04.2016 року з урахуванням додаткового рішення апеляційного суду Львівської області від 23.05.2016 рішення Галицького районного суду м.Львова від 08.12.2012 року скасовано та ухвалено в цій частині вимог нове рішення про часткове задоволення позовних вимог банку. Зазначає,\~що на\~виконання рішення,\~виконавчі листи\~були видані\~судом 21.11.2018, однак виконавчі\~дії щодо\~передачі предмета\~іпотеки на\~примусову реалізацію було розпочато\~лише 27.09.2021\~в межах\~виконавчого провадження\~ВП № 66954776\~(оскільки\~Закон України\~«Про мораторій\~на стягнення\~майна громадян України,\~наданого як\~забезпечення кредитів\~в іноземній\~валюті» втратив чинність\~23.09.2021). В межах\~виконавчого провадження\~ВП №\~66954776,\~суб`єктом оціночної діяльностi\~було визначено\~ринкову вартість\~предмета іпотеки\~станом на 26.11.2021,\~яка складала\~2\~285\~400\~грн.\~без ПДВ.\~Згідно Протоколу\~проведення електронних торгiв\~№ 567484\~від 27.01.2022\~ДП «Сетам»,\~предмет іпотеки\~було реалізовано на\~перших торгах\~за ціною\~2\~285\~400\~грн.\~01.02.2022\~від реалізації предмету іпотеки\~до Банку\~надійшло 1\~970\~782,73\~грн.,\~за рахунок\~яких було погашено 69\~258,41\~дол США,\~з яких:\~на тiло\~кредиту направлено\~51\~432,\~15\~дол США,\~на прострочені\~проценти 17\~826,26\~дол США.\~Постановою приватного виконавця Маковецького\~Зоряна Вікторовича\~від 08.02.2022\~виконавче провадження ВП\~№ 66954776\~було закінчено\~на підставі\~п.15\~ч.\~1\~ст.\~39,\~ст.\~40 Закону України\~«Про виконавче\~провадження». Предметом даного\~позову є\~стягнення з\~відповідачки залишку\~заборгованості по кредиту,\~яка була\~стягнута за\~рішенням суду\~і залишилась\~не погашеною через\~недостатність коштів\~отриманих від\~примусової реалізації предмета іпотеки.\~ Ухвалою суду від 12.08.2022 р. у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 06.10.2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до відкритого судового засідання. Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі. Просила задоволити позов. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Надали пояснення аналогічні викладеним в відзиві на позов. Просили відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір відновлювальної кредитної лінії №2203-1293 від 27.10.2006 року у сумі 27 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5% річних на умовах відновлювальної кредитної лінії до 27.10.2007 року з кінцевим терміном повернення кредиту 27.10.2011 року. Згодом, сторони уклали договір про внесення змін до Кредитного договору від 14.03.2007 року та договір про внесення змін до Кредитного договору від 11.02.2008 року, згідно з якими суму кредиту збільшено до 49 500,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних на умовах відновлювальної кредитної лінії до 27.10.2008 року з кінцевим терміном повернення кредиту 27.10.2016 року, а згодом до 100 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних на умовах відновлювальної кредитної лінії до 27.10.2008 року з кінцевим терміном повернення кредиту 27.10.2016 року. Для забезпечення кредитного договору № 2203-1293 від 27.10.2006 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір. Згідно з п. 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] . За взаємною згодою сторін вартість предмета іпотеки, станом на 30 вересня 2006 року складає 496\~400,00 гривень. Відповідно до ч.4 ст.81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 08.11.2012 року позов Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України задоволено частково. Змінено умови договору відновлювальної кредитної лінії № 2203-1293 від 27.10.2006 року, укладеного між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк, шляхом визначення терміну його виконання моментом набрання законної сили рішенням суду про зміну умов договору. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк 116\~202,30 доларів США, в тому числі 93\~825,03 доларів США залишок несплаченого кредиту; 17\~695,95 доларів США прострочених процентів; 2\~659,31 долара США сума нарахованої пені по кредиту; 1\~891,70 сума нарахованої пені по процентах; 130,31 долара США проценти за лютий 2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк 1.820 грн. сплаченого судового збору. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено. Зустрічну позовну заяву [PERSON] в інтересах якої діє її [PERSON] задоволено. Визнано недійсним іпотечний договір від 27.10.2006 року, укладений між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дячуком Олександром Анатолійовичем за № Д-1176. Визнано недійсними договір про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки нерухомого майна від 14.03.2007 року, укладений між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дячуком Олександром Анатолійовичем за №Д-276 та договір про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки нерухомого майна від 11.02.2008 року, укладений між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дячуком Олександром Анатолійовичем за №1303. Звільнено з-під іпотеки квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] . Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк 38,50 грн. судових витрат. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 11.04.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівське обласне управління АТ Ощадбанк задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м.Львова від 08 листопада 2012 року в частині стягнення з [PERSON] 116202.30 дол. США, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки на квартиру [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором відновлюваної кредитної лінії та у задоволені зустрічних позовних вимог [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] скасовано та ухвалено в цій частині вимог нове рішення. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором відновлювальної кредитної лінії №2203-1293 від 27.10.2006 року, що становить 116 202,30 доларів США, в тому числі 93 825,03 доларів США залишок несплаченого кредиту; 17 695,95 доларів США прострочених процентів; 2 659,31 долара США сума нарахованої пені по кредиту; 1 891,70 сума нарахованої пені по процентах; 130,31 долара США проценти за лютий 2012 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №Д-1176 від 27.10.2006 року зі змінами від 14.03.2007 р. №Д-276, 11.02.2008 року №1303, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] , а саме, на квартиру [ADDRESS] шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з початковою ціною, що встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки , проведеної суб`єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Відмовлено [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним іпотечного договору від 27.10.2006 року, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дячуком Олександром Анатолійовичем за № Д-1176; про визнання недійсним договору про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки нерухомого майна від 14.03.2007 року, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дячуком Олександром Анатолійовичем за №Д-276 та договору про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки нерухомого майна від 11.02.2008 року, укладеного між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дячуком Олександром Анатолійовичем за №1303; про звільнення з-під іпотеки та з - під арешту квартири [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] .\~\~В решті рішення суду залишено без змін. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягало до виконання протягом дії Закону України від 03.06.2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Додатковим рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2016 року заяву Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України`в особі філії Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" про ухвалення додаткового рішення задоволено та відмовлено Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк" в задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] 116202.30 дол. США заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №2203-1293від 27.10.2006 року; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства» Державний ощадний банк України» 3590.45 грн. судових витрат. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 квітня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про звернення стягнення на предмет іпотеки виселення та зняття з реєстрації залишено без змін. Додаткове рішення апеляційного суду Львівської області від 23 травня 2016 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення кредитної заборгованості залишено без змін. На виконаня рішення, виконавчі листи були видані Галицьким районним судом м.Львова 21.11.2018. Виконавчі дії щодо передачі предмета іпотеки на примусову реалізацію було розпочато лише 27.09.2021 в межах виконавчого провадження ВП № 66954776, оскільки Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність 23.09.2021. В межах виконавчого провадження ВП № 66954776, суб`єктом оціночної діяльності було визначено ринкову вартість предмета іпотеки станом на 26.11.2021, яка складала 2 285 400 грн. без ПДВ. Згідно Протоколу проведення електронних торгів № 567484 від 27.01.2022 ДП «Сетам», предмет іпотеки було реалізовано на перших торгах за ціною 2 285 400 грн. 01.02.2022 від реалізації предмету іпотеки до Банку надійшло 1 970 782,73 грн., за рахунок яких було погашено 69 258,41 дол США, з яких: на тіло кредиту направлено 51 432, 15 дол США, на прострочені проценти 17 826,26 дол США. Постановою приватного виконавця Маковецького Зоряна Вікторовича від 08.02.2022 виконавче провадження ВП № 66954776 було закінчено на підставі п.15 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п. 6.4 іпотечного договору у випадку, якщо предмет іпотеки буде реалізовано, кошти, виручені від його продажу, направляються у першу чергу на погашення зобов`язання, а також на покриття витрат, зазначених у п.4.3 цього договору. У випадках, коли суми, вирученої від продажу предметі іпотеки, недостатньо для повного задоволення розміру зобов`язання та витрат, зазначених у п. 4.3 цього договору, іпотекодержатель має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення зобов`язання та видатків, з іншого майна іпотекодавця. Згідно п. 4.3 іпотечного договору, іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги в повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно: основну суму кредиту; проценти за користування кредитом; комісійну винагороду, визначену договором про іпотеку кредит; нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов`язань за договором про іпотечний кредит (неустойка, пеня, штраф); витрати, понесені іпотекодержателем у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце; спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі. Відповідно до акту приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецьким З.В. про реалізацію предмета іпотеки від 08.02.2022 року, згідно з протоколом проведення електронних торгів №567484 від 27 січня 2022 року ДП «Сетам» реалізувало майно-предмету іпотеки однокімнатної квартири загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 36,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 69107546101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становила 2\~285\~400,00 грн. За кредитним договором (ст. 1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.629ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст.\~525,\~526ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення загальної суми в матеріалах справи відсутні. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, за змістом ст.\~552, ч. 2 ст.\~625 ЦК\~інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до\~статті 572 ЦК України\~в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Статтею 575 ЦК України\~передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ч. 2\~ст. 589 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 11 Закону України «Про іпотеку»\~майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням. Згідно з положеннями частини першої\~статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно зі статтею 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням і тільки у такому випадку ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 591 ЦК України та частини сьомої статті 47 Закону України «Про іпотеку», якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми). Як вбачається з п. п.6.4.2. іпотечного договору, у випадку коли суми вирученої від продажу Предмета Іпотеки, недостатньо для повного задоволення розміру. Зобов`язання та витрати, зазначених у п.4.3 Договору Іпотеки, Іпотекодержатель має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення зобов`язання та видатків, з іншого майна Іпотекодавця. Згідно правового висновку викладеного. в постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 4\~липня 2018\~у справі\~№ 310/11534/13-ц\~(провадження\~№ 14-154цс18) «...в разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення...». Станом на день звернення з даним позовом непогашеними згідно рішення Апеляційного суду Львівської області від 11.04.2016 у справі №2-2002/11 є заборгованість у розмірі 46 943,89 дол США, з яких: основний борг - 42 392,88 дол США, пеня - 4 551 дол США. Таким чином, у Банку на підставі положень ст.591 ЦК України, ст. 47 Закону України «Про іпотеку», п.п.6.4.2. іпотечного договору виникає право щодо стягнення із [PERSON] залишку заборгованості за кредитним договором, що утворилась на час звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.(ч.1 ст.527 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Однак, якщо зобов`язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що кредит виданий у валюті - долари США, Банк вправі вимагати сплату лише 3% річних від простроченої суми боргу, оскільки індекс інфляції на борг у доларах США не нараховується. При цьому, 3 % річних на суму боргу, не є штрафною санкцією, а є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно- правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові і може застосовуватися незалежно від застосування кредитором інших видів відповідальності або інших забезпечувальних заходів, зокрема неустойки. При цьому нарахування та стягнення неустойки (пені) в разі прострочення виконання зобов`язання (ст. 549 ЦК) є правом кредитора, реалізація якого жодним чином не залежить від застосування інших видів цивільно-правової відповідальності, передбачених законом за порушення зобов`язання (ст. 625 ЦК). Згідно правового\~висновку,\~викладеного у\~постанові \~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 04\~липня 2018\~року у\~справі №\~310/11534/13-ц\~(провадження\~№14-154цс\~18) «...звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, у разі пред 'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора, щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов"язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України...» Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На думку\~суду наявність\~рішення суду\~у справі\~№ 2-2002/11,\~яке не\~виконано [PERSON] ,\~не припиняє правовідносин\~сторін за\~кредитним договором,\~та не\~звiльняє\~відповідачку від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором. Таким чином,\~позивачем правомірно\~звернувся до\~відповідача про стягнення з останньої в судовому\~порядку 3\~процентів річних, передбачених ч.\~2\~ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України,\~аж до\~повного виконання грошового зобов`язання. Зважаючи на\~загальнi\~строки позовної\~давності (3\~роки),\~Банк ставить вимогу про стягнення 3 % річних на суму боргу (тіло + проценти) за період з 19.05.2019\~року по\~18.05.2022\~року в\~розмірі 9\~454,39\~доларів США.,\~з яких розмiр\~3\~%\~річних по\~простроченому основному\~боргу -\~8\~003,87\~доларів США (період\~нарахування 19.05.2019-18.05.2022),\~розмiр\~3\~%\~річних по\~прострочених процентів -\~1\~450,52\~доларів США\~(період\~нарахування 19.05.2019-01.02.2022).\~ Виходячи із системного аналізу статей\~525,\~526,\~599,\~611ЦК України\~та змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного або іпотечного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд на підставі\~ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 24\~748.89 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved