Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зняття арешту з майна. Вимоги мотивовано тим, що позивач є дружиною [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.05.2021. Подружжя були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . 21.07.2021 Десятою київською нотаріальною конторою у Спадковому реєстрі відкрита спадкова справа № 695/2021, відповідно до якої спадкодавцем є [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, згідно довідки від 10.06.2022, станом на 02.06.2022 на все спадкове майно по зазначеній справі є два спадкоємці за законом, а саме дружина померлого - [PERSON] , яка прийняла спадщину, та син померлого - [PERSON] , котрий від спадщини відмовився. Під час вчинення нотаріальних дій нотаріусом було встановлено факт накладення арешту на все майно [PERSON] на підставі постанови ВДВС Деснянського району м. Києва АЕ 676272 від 30.05.2006, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження за реєстраційним № 3292071. Позивачем здійснено звернення до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМЮ Міністерства юстиції (м. Київ), та, згідно відповідей встановлено, що відносно померлого [PERSON] на виконанні перебували декілька виконавчих проваджень, котрі станом на 04.03.2008 закінчені, за результатами чого державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачам. Зокрема, також вказано про те, що вказані виконавчі провадження після завершення виконавчого провадження передано до архіву на зберігання, та в подальшому вилучені з архіву для знищення, що унеможливлює зняття арешту з майна. У зв`язку із зазначеним, позивач вимушена звернутись до суду із позовом про зняття арешту з усього майна. 13.06.2022 ухвалою Подільського районного суду м. Києва постановлено направити матеріали цивільної справи до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.08.2022 Саламон О.Б. відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 14.09.2022 ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивач, вимоги підтримує в повному обсязі, а також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у відділі виконавчої служби перебували наступні виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] , а саме ВП № 33132284 з примусового виконання виконавчого листа від 30.06.2004 № 2-1720, виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 13 956,15 грн. При цьому 04.03.2008 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Також, 05.03.2008 було відкрито виконавче провадження № 3313090 з примусового виконання виконавчого листа від 30.06.2004 № 2-1720, виданого Подільським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 2 775 грн. Зазначений виконавче провадження, у відповідності до постанови державного виконавця від 04.03.2008 повернуто стягувану. (а.с.21-22) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с.14) У відповідності до Довідки від 02.06.2022 за № 1116/02-14, виданої Десятою київської державною нотаріальною конторою, станом на станом на 02.06.2022 на все спадкове майно по спадковій справі № 695/2021, заведеній після смерті [INFO] [PERSON] є два спадкоємці за законом, а саме дружина померлого - [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину, та син померлого - [PERSON] , [INFO] , котрий від спадщини відмовився.(а.с.11) Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним № 3292071, на підставі постанови АЕ 676272 від 30.05.2006, виданої державним виконавцем ВДВС Деснянського району м. Києва Філіповською, на все майно померлого [PERSON] накладено обтяження у виді арешту.(а.с.16) Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2006 році. В подальшому, незважаючи на те, що виконавий лист повернуто стягувачу без виконання, арешт не було скасовано державним виконавцем. На даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , а також перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності спадкове майно. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення якого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved