Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

У березні 2022 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Вердикт капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову вказує, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68179819 від 17.01.2022. Також в межах зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.01.2022, про стягнення з боржника основної винагороди від 17.01.2022, про арешт коштів боржника від 03.02.2022. Зазначене виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 82785 вчиненого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Грисюк О.В., яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 690022898 від 24.09.2008 з лімітом кредитної лінії (суми кредиту) 7 700,00 грн. Відповідно до постанови про відкриття провадження заборгованість, яка підлягає стягненню з позивача становить 85 254,45 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного округу Київської області Грисюк О.В. з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат» та Постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 15.03.2022 заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчиненого 12.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 82758 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості у розмір 85 245,45 грн. Ухвалою суду від 15.03.20202 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву а третій особі роз`яснено право подати письмові пояснення. 22.09.2022 відповідач отримав копію ухвали від 15.03.2022, копію позову з додатками, однак не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Ухвала суду від 15.03.2022 та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів були направлені судом на юридичну адресу третьої особи, проте конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. 24.09.2008 ЗАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено договір 690022898 про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA-Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента. За умовами договору позивачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 7 700,00 грн з остаточною датою повернення загальною суми заборгованості 24.09.2010. 12.06.2021 приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис № 82785 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 690022898 від 24.09.2008, укладеним з АТ «Альфа-банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-ІКІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «ФК «Інвестохіллс веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт капітал», заборгованість за кредитним договором 690022898 від 24.09.2008. сума платежу за кредитним договором 690022898 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 07.06.2021. Сума заборгованості складає 84 604,45 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 31 007,22 грн, прострочена заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією становить - 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 37 664,22 грн, строкова заборгованість за штрафами та пенями - 15 933,01 грн. За вчинення цього виконавчого напису стягнуто плати в розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 85 254,45 грн. Постановою від 17.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. відкрито виконавче провадження № 68179819 з виконання оспорюваного виконавчого напису. Постановою від 17.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. в межах виконавчого провадження № 68179819 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Постановою від 17.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. в межах виконавчого провадження № 68179819 стягнено з [PERSON] основну винагороду у розмірі 8 525,45 грн. Постановою від 03.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. в межах виконавчого провадження № 68179819 накладено арешт на кошти [PERSON] . Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» ( в редакції яка діяла на день вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як вбачається з матеріалів справи, стягнення заборгованості, згідно з виконавчим написом, здійснюється за період з 16.01.2019 по 07.06.2021, однак договір 690022898 про відкриття і порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки VISA-Альфа-банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента укладено 24.09.2008, термін погашення заборгованості за яким закінчився 24.09.2010. Всупереч зазначеного, нотаріус не з`ясував питання щодо строку давності перед вчиненням виконавчого напису. Відповідно до копії виконавчого напису, він виданий на підставі ст. 82 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд установив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, позивач не був повідомлений про наявність такої заборгованості, виконавчий напис вчинено після спливу 3-х років з дня виникнення права вимоги. На підставі викладеного, суд дійшов висновку задовольнити позов та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач у справі поніс судові витрати на загальну суму 1 488,60 грн, а саме: - сплачено судовий збір в сумі за подачу заяви про забезпечення позову 496,20 грн.; - сплачено судовий збір в сумі за подачу позовної заяви в сумі 992,40 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 1 488,60 грн. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову відповідно до ували суду від 15.03.2022 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved