Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд: - розірвати договір оренди землі № 60 від 12.03.2012, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 14.03.2012 за №352050004002111; - розірвати договір оренди землі №1 від 10.08.2011, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 22.11.2011 за №352050004000700; - розірвати договір оренди землі №71 від 16.04.2012, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 18.06.2012 за №352050004002973; - розірвати договір оренди землі №31 від 01.11.2011, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 09.12.2011 за №352050004000869; - розірвати договір оренди землі №52 від 29.02.2012, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 13.03.2012 за №352050004002103; - розірвати договір оренди землі №58 від 12.03.2012, укладений між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] , зареєстрований у відділі Держкомзему у Олександрівському районі 14.03.2012 за №352050004002109. В обгрунтування позову позивач вказав, що він є власником шести земельних ділянок, розташованих на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, які перебувають у строковому платному користуванні ТОВ «АФ КОЛОС 14», згідно вказаних договорів. Згідно ст. 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Відповідно до п. 10 вказаних договорів оренди земельних ділянок, визначено, що орендна плата за рік сплачується не пізніше 31 грудня такого року. У той же час, в порушення вказаних умов Договору, за 2019 та 2020 роки, відповідачем орендна плата виплачена не була. Таким чином, враховуючи наведені положення договорів та факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, в даному випадку наявні правові підстави для їх розірвання в судовому порядку. Ухвалою суду від 18.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.79-80). Ухвалою суду від 14.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.207-208). 10.02.2022 генеральним директором ТОВ «АФ КОЛОС 14» Хорунжою В.В. подано відзив на позовну заяву. У відзиві остання просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, так як на момент оформлення з 2017 року прав власності на спірні земельні ділянки, позивач не довів, що ним було повідомлено свого родича, який керував на той час ТОВ «АФ КОЛОС 14», а саме [PERSON] про факт оформлення права власності на спірні земельні ділянки. Так, [PERSON] будучи орендодавцем по всім зазначеним вище договорам оренди, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на них, мав повідомити про це орендаря в порядку, визначеному ст. 148-1 Земельного Кодексу України. На виконання вказаної норми закону, орендодавець мав надати орендарю: кадастрові номери, місце розташування та площі земельних ділянок, найменування нового власника, місце його проживання (знаходження), його поштову адресу та платіжні реквізити. Однак, позивачем вказана норма закону виконана не була. Крім того, на підтвердження факту повідомлення відповідачу платіжних реквізитів, позивач нібито надав заяви, які прийняв від нього [PERSON] 20.11.2018, який працював керівником відповідача. Такі заяви у відповідача відсутні та ніколи не передавалися колишнім керівником [PERSON] новому керівництву відповідача. Тому, [PERSON] умисно створив ситуацію, за якої в нього була б можливість в 2022 році подати позов про розірвання договорів оренди землі. Отже, факт повідомлення керівництва відповідача про банківські реквізити позивача, на які потрібно було сплатити суми орендної плати за договором оренди, не доведений належними, достовірними та допутимими доказами. Позивачем не доведено факту систематичної несплати орендної плати (два і більше випадки), оскільки за 2019 та 2020 рік (наперед) відповідач здійснив виплату орендної плати через касу наперед за два роки, доказом чого є копії видаткових касових ордерів № 25 від 29.11.2019, № 72 від 09.12.2019, № 92 від 17.12.2019 та № 128, 129 від 27.12.2019 на підтвердження сплати орендної плати за 2019 та 2020 роки (а.с.87-94). 24.05.2022 позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній вказує, що відповідачем не надано доказів вчинення дій направлених на здійснення виплати орендної плати позивачу. Маючи у своєму розпорядженні всі необхідні особисті дані позивача, відповідач мав можливість зв`язатися з ним та отримати відомості, необхідні для здійснення виплат. Що стосується документів, наданих відповідачем на підтвердження сплати орендної плати в 2019 році, то з чотирьох наданих видаткових ордерів, тільки один від 29.11.2019 містить підпис позивача. При цьому, виплачені відповідно до нього 4300 грн. стосувалися іншої земельної ділянки, яка не має відношення до перелічених в позовній заяві договорів. Що стосується решти видаткових ордерів, то згідно з ними позивач не отримував будь-яких коштів та їх неможна вважати доказом виплати орендної плати по спірним договорам. Матеріалами справи доводиться факт систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачу за три роки 2019-2021 роки. Реквізити свого банківського рахунку письмово повідомляв відповідачу у 2018 році, про що свідчить заява від 19.11.2018, отримана попереднім керівником [PERSON] (а.с.127-128). 22.06.2022 генеральним директом ТОВ «АФ КОЛОС 14» Хорунжою В.В. подано заперечення на відповідь на відзив в якому остання надає пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву та зазначає, що заява з реквізитами позивача від 19.11.2018 у відповідача відсутня та ніколи не передавалася попереднім керівником товариства [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, уважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено,\~що між\~ТОВ «АФ\~КОЛОС 14»\~та [PERSON] \~укладено договір\~оренди землі\~№ 60\~від 12.03.2012,\~згідно якого\~орендадавець надає,\~а орендар\~приймає в\~строкове платне\~володіння та\~користування земельну\~ділянку площею\~3,6474\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~ виробництва,\~кадастровий номер\~3520587500:02:000:1197,\~яка знаходиться\~на території\~Староосотської сільської\~ради Олександрівського\~району Кіровоградської\~області,\~нормативна грошова\~оцінка якої\~на дату\~підписання договору\~становить 67\~376,00\~грн.,\~договір укладено\~на строк\~15\~років.Договір\~зареєстрований у\~відділі Держкомзему\~в Олександрівському\~районі 14.03.2012\~за №352050004002111 (а.с.7-12). Між \~ТОВ «АФ\~КОЛОС 14»\~ та\~ [PERSON] \~укладено договір\~оренди землі\~№ 1\~від 10.08.2011,\~згідно якого\~орендадавець надає,\~а орендар\~приймає в\~строкове платне\~володіння та\~користування земельну\~ділянку площею\~3,58\~га ріллі,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~ виробництва,\~кадастровий номер\~3520587500:02:000:1248,\~яка знаходиться\~на території\~Староосотської сільської\~ради Олександрівського\~району Кіровоградської\~області,\~нормативна грошова\~оцінка якої\~на дату\~підписання договору\~становить 38\~382,00\~грн.,\~договір укладено\~на строк\~15\~років.Договір\~зареєстрований у\~відділі Держкомзему\~у Олександрівському\~районі 22.11.2011\~за №\~352050004000700 (а.с.14-15). Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] укладено договір оренди землі № 71 від 16.04.2012, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 2,2873 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520587500:02:000:1250, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 67 376,00 грн., договір укладено на строк 15 років. Договір зареєстрований у\~відділі Держкомзему\~у Олександрівському\~районі 18.06.2012\~за №\~352050004002973 (а.с.17-18). Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] укладено договір оренди землі № 31 від 01.11.2011, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 2,27 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520587500:02:000:1057, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 38 382,00 грн., договір укладено на строк 15 років. Договір зареєстрований у\~відділі Держкомзему\~у Олександрівському\~районі 09.12.2011\~за №\~352050004000869 (а.с.20-21). Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] укладено договір оренди землі № 52 від 29.02.2012, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 2,2907 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520587500:02:000:0850, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 67 376,00 грн., договір укладено на строк 15 років. Договір зареєстрований у\~відділі Держкомзему\~у Олександрівському\~районі 13.03.2012\~за №\~352050004002103 (а.с.23-24). Між ТОВ «АФ КОЛОС 14» та [PERSON] укладено договір оренди землі № 58 від 12.03.2012, згідно якого орендадавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку площею 3,8684 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3520587500:02:000:0828, яка знаходиться на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої на дату підписання договору становить 67 376,00 грн., договір укладено на строк 15 років. Договір зареєстрований у\~відділі Держкомзему\~у Олександрівському\~районі 14.03.2012\~за №\~352050004002109 (а.с.26-27). Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 06.09.2016, позивач [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , обміняли земельну ділянку, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку, площею 3,8684 га (кадастровий № 3520587500:02:000:0828), в межах згідно з планом, що розташована на тій же території (а.с.29-30). Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 02.07.2015, позивач [PERSON] та [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , який уповноважив [PERSON] обміняли земельну ділянку, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку, площею 2,2907 га (кадастровий № 3520587500:02:000:0850), в межах згідно з планом, що розташована на тій же території (а.с.31-33). Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 02.11.2018, позивач [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , обміняли земельну ділянку, площею 0,01 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області на земельну ділянку, площею 2,2713 га (кадастровий №3520587500:02:000:1057), в межах згідно з планом, що розташована на тій же території (а.с. 34-36). Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що власником земельних ділянок кадастрові номери: 3520587500:02:000:0850, 3520587500:02:000:1057, 3520587500:02:000:1197, 3520587500:02:000:1250, 3520587500:02:000:1248 та 3520587500:02:000:0828 є позивач [PERSON] (а.с.37-42). Разом з\~цим,\~до суду\~з позовною\~заявою подано\~копії заяви\~від 20.11.2018, згідно якої [PERSON] звертався з заявою до ТОВ «АФ КОЛОС 14» з проханням виплачувати орендну плату за користування вказаними земельними ділянками в безготівковій формі за наступними реквізитами (рахунок [NUMBER] в РВ АТ «ОТП Банк» в м. Черкаси). З вказаної заяви вбачається, що їх отримав 20.11.2018 директор [PERSON] /підпис/ та печатка ТОВ «АФ КОЛОС 14» (а.с.13, 16, 19,22,25, 28). У подальшому, разом з відповіддю на відзив суду надано заяву [PERSON] від 19.11.2018 адресовану директору ТОВ «АФ КОЛОС 14», в якій [PERSON] просить виплату орендної плати за користувавання земельними ділянками 3520587500:02:000:0850, 3520587500:02:000:1057, 3520587500:02:000:1197, 3520587500:02:000:1250, 3520587500:02:000:1248 та 3520587500:02:000:0828 здійснювати в безготівковій формі за наступними реквізитами: рахунок МФО 300528, ЄДРПОУ 21685166, р/р [NUMBER] в РВ АТ «ОТП Банк» в м. Черкаси. З вказаної заяви вбачається, що її отримав 19.11.2018 директор Перкалюк Г.І. /підпис/ та печатка ТОВ «АФ КОЛОС 14» (а.с. 129) Так, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 28.12.2018 № 162 «Про запровадження міжнародного номеру банківського рахунку (ІВАN) в Україні» було заплановано запровадження міжнародного номеру банківського рахунку (ІВАN) в Україні в 2019 році. З 1 листопада 2019 застосування ІВАN стало обов`язковим для клієнтів усіх банків України під час здійснення переказів коштів як у національній, так і в іноземній валютах, зокрема під час транскордонних переказів. Тобто, всі перекази з 1 листопада 2019 будуть здійснюватися лише з використанням ІВАN. У заявах [PERSON] від 20.11.2018 містяться реквізити його рахунку у форматі ІВАN. Таким чином,\~у суду\~наявні обґрунтовані\~сумніви в\~достовірності та\~належності вказаного\~доказу,\~оскільки на\~час подання\~відповідної заяви\~(20.11.2018)\~позивачу не\~могли бути\~відомі реквізити його рахунку у форматі ІВАN, оскільки на той час ще не була прийнята та введена в дію постанова Правління Національного банку України від 28.12.2018 № 162 «Про запровадження міжнародного номеру банківського рахунку (ІВАN) в Україні». \~ \~ \~ \~Що стосується наданої заяви [PERSON] від 19.11.2018, суд також не може прийняти її до уваги в якості належного доказу, виходячи з таких міркувань. Згідно з\~ч.1-4\~ст.\~83\~ЦПК України,\~сторони та\~інші учасники\~справи подають\~докази у\~справі безпосередньо\~до суду. Позивач,\~особи,\~яким законом\~надано право\~звертатися до\~суду в\~інтересах інших\~осіб,\~повинні подати\~докази разом\~з поданням\~позовної заяви. Відповідач,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~повинні подати\~суду докази\~разом з\~поданням відзиву\~або письмових\~пояснень третьої\~особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до ч.8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У своєму позові позивач не зазначив, що в нього наявний доказ заява [PERSON] на адресу керівника відповідача [PERSON] від 19.11.2018, і в нього існували якісь перешкоди подати даний доказ разом з позовом. Відтак, суд не приймає поданий позивачем новий доказ - заяву [PERSON] на адресу керівника відповідача [PERSON] від 19.11.2018, оскільки він поданий в порушення ст. 83 ЦПК України. Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, регулюються Цивільним кодексом України,\~Земельним кодексом України\~та\~Законом України «Про оренду землі». Відповідно до частини 1статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі"(в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі). Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями24і25цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво18) зроблено правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України: "Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться". Отже, аналіз змісту статей 24,25 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини першої статті 141 ЗК України дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підставу для розірвання договору оренди. При цьому факт несплати орендної плати стосується випадків як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі N 912/1385/17 (провадження N 12-201гс18) сформульовано такий правовий висновок: "враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі N 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі N 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність". Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі N 689/1101/18 (провадження N 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі N 573/1833/20 (провадження N 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі N 341/609/20 (провадження N 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі N 357/15284/18 (провадження N 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі N 357/452/21 (провадження N 61-7721св21). Як вбачається з пояснень представника позивача, позивач [PERSON] дійсно не отримував оренду плату за 2019 та 2020 роки. Суд установив, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини, які виникли на підставі договорів оренди землі. Звертаючись до суду з позовом про розірвання вказаних вище договорів оренди землі, позивач зазначає, що відповідачем було порушено вимоги п. 10 договорів про сплату орендної плати, а саме за 2019 та 2020 роки. Відповідно до п. 9-10 оспорюваних Договорів оренди землі орендар виплачує орендну плату у строки, обумовлені цим договором, у грошовій формі, шляхом виплати орендної плати через касу, або її безготівкового переказу за реквізитами, зазначеними у відповідній заяві орендодавця, або в одній із визначених законом інших форм (чи поєднанні різних форм) за додатковим погодженням сторін на момент здійснення виплат: натуральною формою чи відробітковою формою; орендна плата за рік вноситься не пізніше 31 числа грудня такого року, за умови дотримання вимог, передбачених п. 11 цього договору. Будь яких доказів сплати відповідачем позивачу орендної плати за 2019 та 2020 роки суду не надано, зокрема, з наданої позивачем виписки по особових рахунках з 16.11.2018 по 17.12.2021 [PERSON] не вбачається отримання орендної плати від ТОВ «АФ КОЛОС-14» за 2019 та 2020 роки (а.с. 46-76). Суд не приймає в якості доказів видаткові касові ордери від 09.12.2019, 17.12.2019, 27.12.2019, оскільки з них вбачається що ТОВ «АФ КОЛОС 14» здійснив платежі на ім`я [PERSON] , однак вони не містять інформації в рахунок чого (за яким договором) та за який період здійснені платежі. Не містять вказані видаткові ордери й відомостей про документ, яким ідентифіковано особу, яка отримувала кошти. При цьому, представник позивача ставить під сумнів наявний підпис від імені [PERSON] у вказаних видаткових касових ордерів, вказуючи що позивач не підписував вказані документи і наявний в них підпис не належить останньому. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що кошти були отримані саме позивачем і призначення цих коштів було саме за сплату орендної плати за користування земельними ділянками які є предметом даної справи (а.с. 96-99). Окремо суд зазначає, що відповідно до п. 10 оспорюваних договорів, орендна плата за рік вноситься не пізніше 31 числа грудня такого року, за умови дотримання вимог, передбачених п. 11 цього договору. Із вказаного можливо зробити висновок, що орендна плата вноситься кожного року за це й же рік, в якому використовувалася земельна ділянка. Будь-яких доказів про досягнення домовленостей між орендодавцем та орендарем про отримання орендної плати за користування земельними ділянками наперед, суду не надано. Даний факт заперечувався і представником позивача. При цьому, представником відповідача не спростовано таку позицію протилежної сторони в даній справі. Щодо видаткового касового ордеру від 29.11.2019 на суму 4300 грн., то суд, звертає увагу на те, що позивачем не заперечується виплата вказаної суми, однак із вказаного доказу неможливо встановити за яким саме договором оренди землі здійснена виплата (а.с.95). Також, суд звертає увагу, що сам представник відповідача повідомив суд, що про існування вказаних видаткових касових ордерів ТОВ «АФ КОЛОС 14» стало відомо на початку 2021 року, коли вони їх отримали від попереднього власника. Вказаний факт підтверджує ту обставину, що на момент настання дати виконання умов договорів оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати за 2019 та 2020 роки, відповідач не мав інформації про те, що позивач отримав кошти наперед. При цьому, суд зазначає, що відповідач, користуючись земельними ділянками в 2019-2020 роках, отримував прибуток від своєї діяльності, при цьому не вжив жодних заходів які б свідчили про намагання виконати умови договорів оренди земельних ділянок щодо сплати оренди. Що стосується доводів представника відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 148-1 Земельного кодексу України, а саме не повідомлення користувача земельної ділянки протягом одного місяця з моменту набуття права власності на таку земельну ділянку, зокрема і платіжних реквізитів, суд уважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. У разі переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні, від держави до територіальної громади або від територіальної громади до держави до набувача земельної ділянки переходять права та обов`язки власника земельної ділянки за правовідносинами постійного користування нею. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Як убачається з договорів міни земельних ділянок, свідоцтв про право на спадщину за заповітом та витягів з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач набув право власності на земельні ділянки, які є предметом спору в даній справі, ще 12.09.2013, 17.10.2014 (дві земельних ділянки), 02.07.2015, 06.09.2016 та 02.11.2018 (а.с. 29-30, 31-33, 34-36, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45). З урахуванням вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України, дати набуття у власність земельних ділянок позивачем, які знаходились в користуванні відповідача, а також відсутності спору щодо отримання орендної плати за роки, які передували 2019 року, у суду відсутні підстави ставити під сумнів факт неподання позивачем повідомлення позивачу про набуття ним у власність земельних ділянок протягом одного місяця з дати реєстрації речових прав на земельні ділянки, а також обов`язку позивача доводити ці обставини. Позиція представника відповідача зводиться лише до того, що [PERSON] не звертався до орендаря за отриманням орендної плати у визначений умовами договору строк, однак суд не бере ці доводи до уваги, оскільки саме не отримання орендної плати за його зверненням призвели до звернення позивача до суду за захистом свого права. Будь-яких вагомих аргументів, які б свідчили про те, що відповідачем вчинялися якісь дії для того, щоб позивач мав змогу отримати вчасно орендну плату не надано. Отже, відповідач в період за 2019 та 2020 роки допустив систематичне порушення умов договору в частині оплати оренди землі двічі. Таким чином, за фактичних обставин цієї справи суд має застосувати усталений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору оренди землі судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору, який полягає саме у систематичній несплаті орендної плати. За таких обставин, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що систематичне порушення умов договору в частині несплати орендної плати є достатньою підставою для розірвання договорів оренди землі в розумінні статті 141 ЗК України. Доказів того, що відповідач здійснював дії щодо належного виконання спірних договорів оренди відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статями 12, 81 ЦПК України. Оскільки орендар не виконав обов`язок по сплаті орендної плати, тобто допустив істотне порушення умов договору, тому суд дійшов висновку, що доводи представника позивача є обґрунтованими, позовні вимоги [PERSON] про розірвання договорів оренди земельних ділянок підлягають задоволенню. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті позивачем судового збору в сумі 5954,40 грн.

Outcome: approved