Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що з відповідачем з 29 січня 2019 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2022 року в справі № 463/9042/21. В шлюбі в сторін у справі [INFO] народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні, однак для забезпечення таких найнеобхіднішим доходів позивача не вистарчає. Відповідач в добровільному порядку не утримує сина, не надає коштів на його матеріальне забезпечення. Як на підставу позову посилається на положення ст.ст. 180-183, 191 СК України. Позов надійшов до суду 19 липня 2022 року. Ухвалою суду від 9 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків позову позивачем, ухвалою суду 2 вересня 2022 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку в судове засідання. Судове засідання 28 вересня 2022 року розглядом було відкладено у зв`язку з відсутністю доказів повідомлення відповідача про час і місце його проведення. В судовому засіданні 21 жовтня 2022 року позивач позов підтримала з мотивів викладених в ньому, просила його задовольнити. Відповідач в судові засідання 17 і 21 жовтня 2022 року року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення таких, про причини неявки суд не повідомив, відзиву чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувала з 29 січня 2019 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 травня 2022 року в справі № 463/9042/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104294750). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 2019 року вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З довідок про реєстрацію місця проживання особи від 21 березня 2019 року та 1 червня 2021 року вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю. На момент розгляду справи в суду відсутні заперечення відповідача, що дитина проживає разом з позивачем. Також відповідачем не надано належних і допустимих доказів добровільного сплачення аліментів на свою дитину. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є підставними, оскільки шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, доказів протилежного відповідачем суду не представлено, беручи до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку у 2022 році, а також відсутність інформації про наявність у відповідача на утриманні інших дітей або інших утриманців, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме про стягнення аліментів у розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 992,4 гривень судового збору. Крім того, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід попустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial