Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона посилалася на те, що 20 жовтня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Подружжя після одруження має прізвище [PERSON] . Від шлюбу подружжя дітей не має. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, і з роками поступово лише погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між чоловіком та дружиною шлюбних відносин з лютого 2022 року. Саме з цього періоду подружжя вже остаточно припинило свої шлюбі відносини, що свідчить про те, що позивач та відповідач перестали вести спільне господарство, не мають спільного бюджету, не пов`язані спільним побутом, та фактично не мають взаємних обов`язків, притаманних подружжю. Головною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, різні погляди на життя, та поступово втрата почуття любові. Надання строку на примирення не виправить стану шлюбних відносин у сім`ї, оскільки вказані вище обставини продовжуються вже протягом тривалого часу, а спроби примирення між позивачем та відповідачем не принесуть жодних результатів. Саме тому, це лише погіршить стан відносин між позивачем та відповідачем, і продовжить їх перебіг у часі. Припинення шлюбних відносин є остаточним рішенням позивача, саме тому, позивач вважає, що примирення подружжя неможливе. З урахуванням вищезазначеного, позивач не має бажання зберігати шлюб, та звертається до суду з даною позовною заявою про розірвання шлюбу. Також, позивач просила судові витрати покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник - адвокат Яланська Ю.П. подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі позивача та участі її представника. Після розлучення позивач просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 20 жовтня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 20 жовтня 2017 року, шлюб зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №671. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу не мають спільних дітей. Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Частиною 1\~ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112,\~114,\~115 СК України\~та

Outcome: approved