Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

У березні 2021 року Комунальне некомерційне підприємство "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради звернулося до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Южноукраїнського\~міського суду\~Миколаївської області\~від 25\~вересня 2020\~року визнано\~незаконним звільнення\~ [PERSON] \~та скасовано\~наказ про\~її звільнення. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 96640,29 грн. Таким чином, рішенням суду встановлено, що [PERSON] незаконно звільнено на підставі наказу, виданого [PERSON] , яка на той час виконувала обов`язки директора Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня». Рішення суду набрало законної сили та виконано позивачем повністю. У зв`язку з незаконним звільненням працівника відповідно до наказу виданого [PERSON] та виплатою позивачем за рішенням суду [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивачу була нанесена матеріальна шкода в розмірі 96640,29 грн. Враховуючи положення ст. 130, 237 КЗпП України у відповідача виник обов`язок по відшкодуванню шкоди, завданої Комунальному некомерційному підприємству "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 96640,29 грн. в порядку регресу, а також 2270,00 грн. судового збору. У відзиві на позов [PERSON] просила відмовити в задоволені позову з тих підстав, що судом зроблено два висновки, які не оспорені сторонами справи, зокрема про те, що: 1) станом на дату звільнення [PERSON] особа, яка виконувала обов`язки керівника комунального некомерційного підприємства "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня", діяла процесуально правильно та дотрималась строків процедури вивільнення [PERSON] ; 2) станом на дату звільнення та на дату розгляду позову [PERSON] скорочення посади, яку вона обіймала на підприємстві фактично не відбулося, штатний розпис змінено не було. Зазначає, що наказом позивача № 11/01-11 від 11.01.2020 «Про внесення змін до штатного розпису», зокрема додатком № 2 до цього наказу, було передбачено перелік посад, які виводяться зі штатного розпису КНП «ЮМБЛ» станом на 13.04.2020 року, в тому числі і посада заступника головного лікаря з організаційно-методичної роботи. Новий штатний розпис КНП «ЮМБЛ», без врахування посад, що підлягають скороченню, мав бути введений в дію тільки після дати закінчення двомісячного строку попередження працівників про їх звільнення та мав бути погоджений керівником установи вищого рівня - департаменту соціальних питань та охорони здоров`я Южноукраїнської міської ради, а саме з 01.05.2020 року. Наказом № 374-0 від 21.08.2020 року припинений трудовий договір з 30.04.2020 року між нею та Комунальним некомерційним підприємством "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Тим самим, з 30.04.2020 року вона була позбавлена можливості вжити будь-яких заходів для введення в дію з 01.05.2020 року штатного розпису позивача, а обов`язок ввести в дію оновлений штатний розклад органом управління лікарнею було покладено на іншу особу, яка виконувала функції керівника позивача. Вважає, що виконуючи обов`язки керівника комунального підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» до 29.04.2020 року (включно), вона діяла процесуально правильно та дотрималась строків процедури вивільнення [PERSON] . В період часу з 30.04.2020 року по 25.09.2020 року відповідач не мала фізичної та процесуальної правомочності для того, щоб ввести в дію новий штатний розпис комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня», тому не може нести відповідальність за бездіяльність інших посадових осіб. Крім того, на розмір стягнутої заробітної плати за час вимушеного прогулу, вплинули також і строки розгляду справи. Тоді, як [PERSON] звернулася до суду з позовом 12 травня 2020 року і тільки 25 вересня 2020 року ухвалено рішення по справі, тому в тривалості розгляду справи об`єктивно відсутня її вина (а.с. 223-228). Представник позивача\~надав суду\~відповідь на\~відзив (а.с.\~83-85),\~в якому\~просив про\~задоволення позову\~в повному\~обсязі, оскільки звільнення [PERSON] відбулося з порушенням закону, тому у винної у цьому особи - [PERSON] , якою видано незаконний наказ про звільнення, виник обов`язок відшкодувати комунальному некомерційному підприємству "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради завдану таким звільненням шкоду у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 96640,00 грн. Розпорядженням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 липня 2022 року дану цивільну справу передано на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області. Ухвалою суду від 08 липня 2022 року вказану справу прийнято до провадження, справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила суду, що відповідно до наказу департаменту соціальних питань та охорони здоров`я № 248-к від 27 грудня 2019 року вона тимчасово виконувала обов`язки директора комунального некомерційного підприємства "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради з 27 грудня 2019 року. Наказом №11/01-11 від 11 січня 2020 року "Про внесення змін до штатного розпису", зокрема додатком № 2 до цього наказу, передбачено перелік посад, які виводяться зі штатного розпису комунального некомерційного підприємства "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради станом на 13 квітня 2020 року, в тому числі і посада заступника головного лікаря з організаційно-методичної роботи. Новий штатний розпис підприємства, без врахування посад, що підлягали скороченню, мав бути погоджений з департаментом соціальних питань та охорони здоров`я та введений в дію після дати закінчення двомісячного строку попередження працівників про їх звільнення, а саме з 01 травня 2020 року. Наказом департаменту соціальних питань та охорони здоров`я від 28 квітня 2020 року № 65-к її, як тимчасово виконуючу обов`язки директора комунального некомерційного підприємства "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня" Южноукраїнської міської ради було увільнено з посади з 30 квітня 2020 року. Тому вона була позбавлена будь-яких можливостей вжити заходів для введення в дію з 01 травня 2020 року штатного розпису підприємства, а обов`язок ввести в дію оновлений штатний розклад було покладено на іншу особу, яка виконувала функції керівника підприємства. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 вересня 2020 року встановлено єдину підставу для поновлення [PERSON] , це посада, яку обіймала остання, на день ухвалення рішення суду була в штатному розписі підприємства. Крім того зазначає, що участі в розгляді справи вона не приймала. Вважає, що може нести відповідальність лише за те, що не внесла зміни до штатного розпису підприємства, що слугувало підставою для поновлення [PERSON] на роботі виключно за той час, коли виконувала обов`язки керівника підприємства, а саме за період часу з 14 квітня 2020 року по 20 квітня 2020 року включно, що становить 12 робочих днів. Також звертає увагу суду на те, що під час ухвалення рішення суду від 25 вересня 2020 року, судом визначена середньоденна заробітна плата в розмірі 855,23 грн., яка включає в себе податок з доходів фізичних осіб - 18% та військовий збір - 1.5%, тоді, як фактично [PERSON] виплачено середню заробітну плату з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 688,46 грн. За такого, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, визнає частково в розмірі 8261,52 грн. (12 робочих днів х 688,46). Суд, заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши всі обставини справив межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: approved