Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. З позовної заяви вбачається, що батько позивачів [PERSON] помер [INFO] у с. Карашина Звенигородського (раніше Корсунь-Шевченківського) району Черкаської області. Після смерті батька позивачів відкрилася спадщина, яка крім іншого складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець заповіту не складав. Мати позивачів [PERSON] , яка померла [INFO] ще за життя відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на користь синів [PERSON] і [PERSON] . Таким чином позивачі вдвох є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом. Позивачі прийняли спадщину шляхом подання до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини, після чого було заведено спадкову справу. Крім позивачів спадщину більше ніхто не приймав. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок померлого батька позивачі не можуть, так як оригінал правовстановлюючого документа на вищевказаний будинок було втрачено. У зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності на будинок, постановою нотаріуса позивачам було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на викладене позивачі просять визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивачі у судове засідання не з`явилися, проте матеріали справи містять заяву їх представника адвоката Перебийніс С.В. про здійснення розгляду справи у відсутність сторони позивача. Представник позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи у відсутність учасників. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до змісту ч.ч. 3, 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження, в порядку, встановленому ст. 207 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] у віці 82 роки у с. Карашина Звенигородського району Черкаської області, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть від 21.07.2021 серії [NUMBER] (а.с. 10). Зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] від 25.12.1967 серії [NUMBER] , виданого Черепинським бюро ЗАГС Корсунь-Шевченківського району, вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] від 14.03.1958 серії [NUMBER] , виданого Черепинською сільською радою Корсунь-Шевченківського ЗАГСу вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Мати позивачів [PERSON] померла [INFO] у віці 82 роки у м. Сміла Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 05.03.2021 (а.с. 11). З довідки виконавчого комітету Селищенської сільської ради від 01.08.2022 №\~749 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] проживав разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). За життя 07.08.2014 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. з заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка [PERSON] на користь синів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 28). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2004 серії [NUMBER] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.12.2004 № 5998883 [PERSON] належало домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19, 20). Згідно з довідкою виконавчого комітету Селищенської сільської ради від 23.09.2022 №\~1130 у зв`язку зі зміною нумерації будинків по [ADDRESS] , що належало [PERSON] , перенумеровано в № 16 (а.с. 18). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обліковувався за [PERSON] на підставі погосподарської книги № 1 по с. Карашина, що вбачається з довідки виконавчого комітету Селищенської сільської ради від 01.08.2022 №\~748 (а.с. 16). Відповідно до відомостей з листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. від 27.06.2022 № 102/02-31 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа № 97/2014 від 07.08.2014. Крім позивачів до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після [PERSON] ніхто не звертався (а.с. 15). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок з прибудовами та господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Митрофанової Л.П. від 27.06.2022 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок (а.с. 14). За даними технічної інвентаризації станом на 22.02.2022 житловий будинок збудований у 1979 році, а господарські споруди протягом 1979-1981 років (а.с. 21-27). Відповідно до висновку про вартість житлового будинку з надвірними спорудами спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 15.09.2022 вартість спірного домоволодіння оцінено у 74500,00 грн. (а.с. 29). Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог суд зазначає наступне. Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Пунктом 4.16 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Указаним пунктом передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку з втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Водночас, ураховуючи відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, а також різне написання назви вулиці де розташоване спірне домоволодіння « [PERSON] » (у свідоцтві про право власності на нерухоме майно) та «Першокутчанська» (у довідках сільської ради, виданих на підставі погосподарської книги) нотаріус не має права видати позивачам свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Разом з тим, суд дійшов висновку, що спадкодавцю [PERSON] на момент його смерті [INFO] належало на праві власності спірне домоволодіння. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначено ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що позивачі прийняли спадщину після померлого батька. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння іншого порядку визнання за позивачами права власності на спадкове майно чинним законодавством не передбачено. Аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а за кожним позивачем слід визнати право власності на Ѕ частину спірного спадкового домоволодіння. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved