Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 березня 2015 року у виконавчому комітеті Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . З початку червня 2022 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на подружнє життя. Вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка згідно поданої письмової заяви просила справу слухати у її відсутність, позов підтримує повністю та в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації, яку вручено особисто 13 жовтня 2022 року. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 13 березня 2015 року виконавчим комітетом Староосотської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 3, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 13 березня 2015 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 30 вересня 2016 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області на підставі складеного актового запису № 137 від 30 вересня 2016 року (а.с. 9). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім"ї №\~1878 від 29 серпня 2022 року, виданої селищним головою Олександрівської селищної ради (а.с.10). З червня 2022 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на подружнє життя, сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив на позов не подав, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами не відбулося, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved