Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду із вказаним позовом просила: визнати факт прийняття спадщини померлим [INFO] . [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яка складається з 52/100 житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними господарськими будівлями, які розташовані на земельній ділянці площею 756 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , і складається з житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними господарськими будівлями, які розташовані на земельній ділянці площею 756 кв.м.. На обгрунтування поданого позову позивач вказувала, що її неповнолітня дочка, в інтересах якої вона звернулась до суду, є спадкоємцем 5-ї черги, згідно ч.1 ст.1265 ЦК України, після смерті свого дядька [PERSON] , померлого [INFO] .. За життя йому належав житловий будинок [ADDRESS] , з надвірними господарськими будівлями, які розташовані на земельній ділянці площею 756 кв.м.. Її право на спадщину виникло після того, як спадкоємець ближчого ступеня спорідненості, а саме мати померлого [PERSON] , відповідач по справі [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Однак, реалізувати своє право на спадщину вона не може. Так, померлому [PERSON] належав раніше вказаний житловий будинок на підставі рішення суду, за яким він отримав право на 48/100 частин вищевказаного житлового будинку та заповіту, за яким його дід [PERSON] заповідав йому Ѕ частину вказаного житлового будинку. Проте, на момент складання заповіту [PERSON] належала не Ѕ частина будинку, а 52/100 частин. За таких обставин нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що воля спадкодавця під час складання заповіту є суперечливою та неточною, що на її погляд ускладнює розуміння останньої волі померлого і унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили провести судовий розгляд за їхньою відсутністю. Судом встановлено наступне. [PERSON] народився [INFO] , про що у книзі реєстрації актів про народження [INFO] був зроблений відповідний а.з.№19. Реєстрація народження була проведена Маринівським ЗАГС Березівського району Одеської області. Його батьками були записані [PERSON] і [PERSON] . Свідоцтво про народження [NUMBER] . Позивач по справі [PERSON] народилась [INFO] , про що у книзі реєстрації актів про народження [INFO] був зроблений відповідний а.з.№28. Реєстрація народження була проведена Березівським рай відділом ЗАГС Одеської області. Її батьками були записані [PERSON] і [PERSON] . Свідоцтво про народження [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] , про що у книзі реєстрації актів про народження [INFO] був зроблений відповідний а.з.№85. Реєстрація народження була проведена Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області. Її батьками були записані [PERSON] і [PERSON] . Свідоцтво про народження [NUMBER] . Відповідач [PERSON] народилась [INFO] , про що у книзі реєстрації актів про народження [INFO] був зроблений відповідний а.з.№06. Реєстрація народження була проведена Чижевським сіль ЗАГС Березівського району Одеської області 14 травня 1953 р.. Її батьками були записані [PERSON] і [PERSON] . Свідоцтво про народження [NUMBER] . 21 серпня 1984 р. було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] , про що у книзі записів актів про розірвання шлюбу був зроблений запис №73, що було зареєстровано Березівським відділом ЗАГС Одеської області. Свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , про що у книзі реєстрації актів цивільного стану про смерть 02 жовтня 1995 р. був зроблений відповідний а.з. №56, свідоцтво про смерть було видане Виконкомом Заводівської сільської ради народних депутатів Березівського району Одеської області [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , про що у книзі реєстрації актів цивільного стану про смерть 06 листопада 2006 р. був зроблений відповідний а.з. №134, свідоцтво про смерть було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , про що у книзі реєстрації актів цивільного стану про смерть 15 червня 2010 р. був зроблений відповідний а.з. №82, свідоцтво про смерть було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , про що 20 березня 2020 р. був складений відповідний а.з.№101, свідоцтво про смерть було видане Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серія [NUMBER] . Рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради від 14 червня 2001 р. №07 був виданий дозвіл на будівництво та реконструкцію підсобних приміщень, яким було дозволено будівництво підсобних приміщень /веранда, сарай/ та реконструкцію сараю під кухню за адресою по [ADDRESS] . Замовника [PERSON] зобов`язано виготовити технічну документацію на будівництво та реконструкцію підсобних приміщень в районній архітектурі. Рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради від 23 жовтня 2002 р. №08 було визнано літню кухню як житлову кімнату, та прийнято її в експлуатацію за адресою по [ADDRESS] . Замовника [PERSON] зобов`язано провести поточну реєстрацію в Березівському БТІ. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 03 лютого 2003 р. по справі №2-45/2003 р. [PERSON] було виділено 48/100 житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі - продажу від 15 квітня 2003 р. [PERSON] продала, а [PERSON] купив 52/100 житлового будинку по [ADDRESS] . Договір був посвідчений державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Одеської області, і зареєстровано у реєстрі за №782. Також, домоволодіння за вказаною адресою було зареєстровано на праві приватної власності в Березівській філії МБТІ і РОН м. Одеси за [PERSON] під №52 реєстр.45 стор.79 18 квітня 2003 р.. 18 грудня 2003 р. [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті розпорядився Ѕ частину належного йому житлового будинку по [ADDRESS] , заповідати своєму онуку [PERSON] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №514. Як свідчить з довідки з Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 24 січня 2022 р. за №01/03-45/161 [PERSON] був зареєстрований до дня своєї смерті [INFO] , а.з. №134, за адресою по [ADDRESS] . Разом із ним був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , інших осіб зареєстровано не було. Як свідчить з витягу з спадкового реєстру №60655100 від 23 червня 2020 р. приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу була заведена спадкова справа за №66004599 щодо майна спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] .. Як свідчить з листа приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області від 04 листопада 2021 р. за №294/02-14, на ім`я [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , свого діда, але свідоцтво про право на спадщину, на заповідану йому частину житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , не отримав. У зв`язку з тим, що зі змісту заповіту складеного [PERSON] на користь [PERSON] не можливо визначити яке майно було заповідано та яке він своєчасно прийняв після смерті свого діда, але не оформив своїх спадкових прав, то не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на належну частину житлового будинку. Вивчивши матеріали справи на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку по [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок належав померлому на підставі рішення суду від 03 лютого 2003 р., по справі №2-45/2003 р., яким за ним було визнано право на 48/100 частин будинку та заповіту, яким його дід, [PERSON] , заповідав Ѕ частину вказаного житлового будинку. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом у виді вказаного житлового будинку, але не встиг оформити права на будинок на себе та отримати свідоцтво про право на спадщину. Також, судом було встановлено, що позивач [PERSON] своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а спадкоємець першої черги, відповідач [PERSON] , мати померлого [PERSON] , відмовилась від прав на спадщину на користь [PERSON] .. Крім наведеного судом також встановлено, що приватний нотаріус своїм листом фактично відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим остання була вимушена звернутися до суду. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до ч.2 цієї статті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Оскільки в заповіті вказано, що [PERSON] заповів [PERSON] Ѕ частину будинку, а належало йому 52/100 частини цього будинку, то уся спадщина не була охоплена заповітом. Спадкоємці іншої черги, за законом, були відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеню спорідненості включно, причому родичі ближчого ступеню спорідненості усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином [PERSON] , онук померлого [PERSON] , відноситься до спадкоємців п`ятої черги за законом. Як встановлено судом, [PERSON] на час смерті свого діда - [PERSON] , був зареєстрований та проживав за однією адресою з ним, в установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень ч.5 цієї ж статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як передбачено ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин суд вважає, що онук спадкодавця [PERSON] - [PERSON] прийняв спадщинуу виді 52/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , а відповідний факт про таке знайшов своє підтвердження у суді, під час розгляду справи. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст.1261 ЦК України, є його мати, відповідач по справі [PERSON] . При цьому судом було встановлено, що у встановлений законом строк [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь доньки позивача - [PERSON] , про що була подана відповідна заява до нотаріуса. Судом також було встановлено, що позивач по справі, [PERSON] , у встановлений ст.1270 ЦК України строк подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після свого дядька [PERSON] , але нотаріусом їй було фактично відмовлено від видачи свідоцтва про прийняття спадщини. Згідно ст.55 Конституції України права, свободи людини і громадянина захищаються судом. Положеннями ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до положень ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено в ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Як було визначено у Пленумі Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає, що оскільки донька позивача своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а мати спадкодавця [PERSON] , відповідач по справі і спадкоємець першої черги [PERSON] , відмовилась від прийняття цієї спадщини на користь доньки позивача, то саме донька позивача має всі підстави на визнання за нею права на вище вказаний житловий будинок. З огляду на вищенаведене суд вважає, що права доньки позивача є порушеними, у зв`язку з чим підлягають судовому захисту, а поданий позов відповідно підлягає задоволенню.

Outcome: approved