Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 50% витрат, що становить 20\~308 грн. 45 коп. за період з 01 січня 2021 року по 01 липня 2022 року. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку, [PERSON] , [INFO] . 01 жовтня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області видано судовий наказ № 569/17135/19 від 01 жовтня 2019 року про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час, на примусовому виконанні в Овруцькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження №60364816 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. Щомісячно відповідачем на виконання рішення суду перераховуються аліменти в розмірі 1300 грн. Крім, коштів на утримання дитини, вона також несе додаткові витрати на дитину, що викликані постійними хворобами, а також щомісячно нею купляються дитячі речі. У зв`язку з цим просить позов задоволити. Ухвалою суду від 11 серпня 2022 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Позивач подала заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти розгляду справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини 15 червня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, який розірваний рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2019 року у справі № 569/17130/19. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1611. 01\~жовтня 2019\~року Рівненським\~міським судом\~Рівненської області\~видано судовий\~наказ №\~569/17135/19\~від 01\~жовтня 2019\~року про\~стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 185 Сімейного кодексу України\~передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2\~ст. 185 СК України\~передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.181,\~182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вище зазначеної постанови зазначено, що передбаченіст. 185\~СК Українидодаткові\~витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. З наданих позивачем доказів вбачається, що загальна сума понесених позивачем та підтверджених додаткових витрат на дитину з січня 2021 року по липень 2022 року складає 40\~616,90 грн. При визначенні розміру додаткових витрат, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, та зважає на те, що позивач особисто понесла додаткові витрати на дитину, [PERSON] , [INFO] з січня 2021 року по липень 2022 року у розмірі 40\~616,90 грн., а\~відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах на дитину, відтак, стягненню з відповідача підлягає 50% від вартості понесених витрат на дитину, що складає 20\~308 грн. 45 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За приписами ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved