Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позиція сторін у справі [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі гривень 00 копійок) щомісячно від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають разом із позивачем. З моменту відколи позивач та відповідач припинили спільне проживання, спільні діти сторін по справі проживають та перебувають на повному утриманні позивача, тоді як відповідач коштів на утримання дітей систематично і в добровільному порядку не сплачує, регулярної та достатньої участі у витратах на потреби дітей не приймає. Відповідач подав відзив на позов, в якому позов визнав частково та зазначив, що він щомісяця систематично переказував позивачці гроші на утримання спільних дітей, сплачував перебування їх у навчальних закладах, купував продукти харчування. Позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 22 000 грн щомісячно не просто не відповідають, а навіть перевищують весь сукупний щомісячний дохід [PERSON] більш ніж на тисячу гривень, що протирічить вимогам та здоровому глузду. З урахуванням середньомісячного доходу відповідача [PERSON] у розмірі 20939 грн 57 коп., останній вважає обґрунтованим стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн щомісячно, що складає приблизно одну третину від доходу (заробітку) іх батька - відповідача [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, її представник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 07 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 334, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 травня 2011 року. [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 27 листопада 2013 року, актовий запис № 1894. [INFO] у сторін по справі народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 24 грудня 2015 року, актовий запис № 4507. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2020 року по справі № 752/17630/20 шлюб між сторонами розірвано. Позивачем зазначається, а стороною відповідача не заперечується факт проживання їх дітей із матір`ю, а відтак за правилами частини першої статті 82 ЦПК України така обставина не підлягає доказуванню. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] , у добровільному порядку не бажає утримувати сина [PERSON] , згоди з відповідачем щодо сплати та розміру аліментів на утримання сина не досягнуто. Позиція суду та оцінка аргументів сторін У відповідності до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст. 184 СК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має постійне місце робота - ПАТ «САВ 92», де працює багато років та займає посаду заступника начальника відділу логістики. Згідно довідок про доходи, складеної директором та головним бухгалтером вказаного підприємства, розмір нарахованої заробітної плати [PERSON] складає за період з січня по липень 2022 (включно) усього 181630 грн 28 коп. При цьому, з вказаної суми щомісячно утримувався податок на доходи у сумі 32 356 грн 84 коп, та військовий збір у сумі 2 696 грн 40 коп, а всього - 35 053 грн 24 коп. Відповідно, нарахованого доходу у розмірі 181 630 грн 28 коп. з відповідача за вказаний період утримано 35 053 грн 24 коп. Тобто, розмір фактично отриманого доходу [PERSON] за період з січня по липень 2022 року (включно) склав 146 577 грн 04 коп (181 630 грн 28 коп. - 35 053 грн 24 коп. = 146 577 грн 04 коп) Таким чином, середня щомісячна сума нарахованого доходу відповідача (без сплати податків та зборів) за січень-липень 2022 року складає 20 939 грн 57 коп. (146577,04 грн : 7 місяців = 20939 грн 57 коп.) Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, створення їх найкращих умов для розвитку, виховання та утримання, становить 12 000, 00 грн, а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial