Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , який народився [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття. Позов обґрунтований тим, що дитина проживають разом з матір`ю - [PERSON] , батько дитини - [PERSON] ухиляється від обов`язку утримувати сина. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.12.2011 р. (а. с. 8). 24.10.2014 р. між [PERSON] , громадянином країни орків - російської федерації, та [PERSON] , громадянкою найкращої країни у світі - України, Відділом запису актів громадянського стану Радянського району м. Брянська управління запису актів громадянського стану Брянської області країни орків - російської федерації, зареєстровано шлюб, після реєстрації якого Недашківській присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про улкдаення шлюбу від 24.10.2014 р. (а. с. 7). Дитина проживає разом з матір`ю - [PERSON] , що підтверджується довідкою від 20.08.2021 р. № 38 Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (а. с. 9). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином [PERSON] , хоча і є громадянином країни орків - російської федерації, але все ж таки зобов`язаний виконувати законодавство України та утримувати свого сина до досягнення тим повноліття. Частинам першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на звернення [PERSON] з позовом з вимогою про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання дитини - [PERSON] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), з урахування того, що [PERSON] проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, Суд вважає, що розмір аліментів може бути визначено у цій частці заробітку (доходу). Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. При цьому Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах. Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved