Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 30 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №30_081, відповідно до п.2.2 якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 65000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29 жовтня 2022 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами кредитного договору. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена у цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору всі платежі за кредитним договором кредиту, сплата процентів за його користування, комісійні винагороди, штрафні здійснюються шляхом списання банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Пунктом 3.3.3 позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, рівними частинами в розмірі 1083,33 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більш ніж 15% простроченого платежу. Відповідно до п.4.2.2 кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та або/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної кредитним договором. Позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та сплати відсотків, чим порушує умови кредитного договору. Заборгованість за кредитним договором станом на 13 червня 2022 року становить 51486,21 грн., із них: основний борг 38785,08 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом - 5821,75 грн; загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту 501,56 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсотках - 94,93 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу -5412,60 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсотках - 852,29 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] суму кредитної заборгованості в розмірі 40300,80 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 8 вересня 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судові засідання, не з`явився, при цьому, звертаючись до суду із позовною заявою, у прохальній частині, просив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у призначені судові засідання також не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судових повісток про виклик до суду, та згідно зворотнього повідомлення, яке надійшло на адресу суду, відповідач отримала судову повістку «особисто» 25 жовтня 2022 року. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 30 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №30_081. Відповідно до п.2.2 якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 65000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 29 жовтня 2022 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами кредитного договору. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена у цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору всі платежі за кредитним договором кредиту, сплата процентів за його користування, комісійні винагороди, штрафні здійснюються шляхом списання банком коштів у договірному порядку з поточного рахунку. Пунктом 3.3.3 позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, рівними частинами в розмірі 1083,33 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більш ніж 15% простроченого платежу. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та або/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення кредиту, визначеної кредитним договором. З наданого АТ «Державний ощадний банк України» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на на 13 червня 2022 року становить 51486,21 грн., із них: основний борг 38785,08 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитом - 5821,75 грн; загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту 501,56 грн.; загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсотках - 94,93 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу -5412,60 грн.; загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсотках - 852,29 грн. Вказані обставини підтверджуються: договором про споживчий кредит №30_081 від 30 жовтня 2019 року; Додатком №1 до договору про споживчий кредит №30_081 від 30 жовтня 2019 року; паспортом споживчого кредиту. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно із частиною другою статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав договір на споживчий кредит №30_081 і отримав кредит в розмірі 65000,0 гривень у виді встановленої кредитної лінії на поточний рахунок № [NUMBER] . Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а статтею 611 цього Кодексу визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення коштів підлягають до задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 30 жовтня 2019 року у розмірі 51468,21 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2481,0 гривень.

Outcome: approved