Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач \~звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом\~та просить суд \~скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , який накладено Приморським районним судом м.Одеси від 03.03.2010 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що 06.10.2008 року між [PERSON] \~\~та Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 08/297-86660/193-302, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 72 000,00 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків. Також, 06.10.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , було укладено Іпотечний договір відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням боржником умов кредитного договору, банк почав процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, позивачу стало відомо, що розпоряджатися вказаним майном на даний час неможливо, оскільки на предмет іпотеки\~накладено арешт, а саме Приморським районним судом м.Одеси від 03.03.2010\~року.\~Позивач\~вважає, що накладення арешту на майно,\~яке\~належало відповідачу\~ [PERSON] на праві власності та\~одночасне\~перебування його \~в іпотеці\~АКБ «Укрсоцбанк»,\~порушує\~охоронювані\~інтереси\~та\~права\~ (іпотекодержателя),\~зокрема\~порушує\~право\~Банку\~на\~своєчасне\~задоволення\~своїх\~вимог,\~які\~забезпечені\~іпотекою\~майна,\~за рахунок\~вартості\~іпотечного майна. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 91 т.2). Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення\~судової повістки\~поштою \~ \~SMS\~повідомленням та\~електронною поштою (а.с 77,78,79,80,84 т.2), причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення\~судової повістки\~поштою \~ \~SMS\~повідомленням та\~електронною поштою (а.с 81,82,85 т.2). Представник відповідача неодноразово надавав до суду заяви, в яких просив про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості в іншому судовому процесі (а.с.74,87 т.2). Однак вказані заяви не приймаються судом до уваги, оскільки справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, представник відповідача протягом тривалого часу не з`являється в судові засідання, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово було відкладено за заявами представника відповідача, тому суд вважає про те, що це є зловживанням з боку відповідача та його представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки поштою та SMS повідомленням (а.с 83,86), причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Так судом встановлено, що 06.10.2008 року між [PERSON] \~\~та Акціонерним комерційним банком "Укрсоцбанк" укладено кредитний договір № 08/297-86660/193-302, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 72 000,00 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків.Кінцевий строк повернення кредиту 05.10.2023 року (а.с.3-6 т.1). 06.10.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , було укладено Іпотечний договір відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. (а.с.7-10 т.1). Відповідно до Інформаційної довідки №172774719 від 05.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі заяви про реєстрацію обтяження об`єкту нерухомого майна, 2-7030/10 від 03.03.2010 року Приморським районним судом м.Одеси накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12 т.1). Відповідно до п.п. 4.1, 4.5 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому\~статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків»,банк або банки (далі разом або окремо - Банк, що приєднується) мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку (далі - Банк-правонаступник, а разом Банк, що приєднується, та Банк-правонаступник - Банки-учасники) за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника. З моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника, Банк-правонаступник набуває усіх прав і обов`язків щодо погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу банку, що приєднався до нього, у зв`язку з чим Банк, що приєднується, вважається юридичною особою, у якої відсутня заборгованість зі сплати податків, зборів та обов`язкових платежів 10.09.2019 року рішенням загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та загальних зборів учасників Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 15.10.2019 року Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному актів, а саме\~з 15.10.2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору та наявності заборгованості, АТ «Альфа-Банк», який є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», розпочало процедуру стягнення на іпотечне майно. Разом з тим, у зв`язку з накладенням арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , це унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2-7030/10 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та розпискою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2010 року по справі № 2-7030/10 року, за заявою представника позивача про забезпечення позову, було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2010 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та розпискою задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості у розмірі 350000,0 гривень, судові витрати розміром 1700,0 гривень за сплачений судовий збір, витрати на розгляд справи в сумі 30,0 гривень, що разом складає 351730,0 гривень. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави витрати на розгляд справи в розмірі 90,0 гривень. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 15 жовтня 2010 року заява представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м.Одеси від 1 червня 2010 року залишена без задоволення. Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 27.04.2020 року, відмовлено у задоволенні заяви акціонерного товариства «Альфа-Банк» про скасування заходів забезпечення позову від 23 квітня 2020 року, які вжиті ухвалою суду від 03 березня 2010 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.125-126 т.1). Відповідно\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Частина 1\~ст. 317 ЦК України\~зазначає, шо власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~ст.\~321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей\~15,\~16 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим\~відповідно до\~статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений\~Законом України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою\~статті 33 Закону України «Про іпотеку», передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею12цього Закону України «Про іпотеку». При цьому, за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Дана позиція узгоджується з Постановою Верховного суду від 16 травня 2018 року по справі № 338/1118/16-ц. Таким чином, позивач АТ «Альфа-Банк» має право на задоволення своєї вимоги до \~\~за рахунок іпотечного майна - квартири\~\~ [ADDRESS] . Ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Стаття 81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд приймає до уваги, що відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~третя особа: \~ [PERSON] про\~зняття арешту, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягають пропорційному стягненню з відповідачів\~\~витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1\~921,00 гривень, а саме у розмірі по 960,50 гривень з кожного (а.с.44 т.1).

Outcome: approved