Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лісова Анастасія Михайлівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги вмотивовані тим, що на початку лютого 2022 року позивачу стало відомо, що у відношенні нього відкрито виконавче провадження. [PERSON] звернувся до державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лісової Анастасії Михайлівни із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, щоб з`ясувати на підставі чого було відкрите дане провадження. 15.02.2022 р. позивачу були надані для ознайомлення та зняття фотокопій матеріали виконавчого провадження, з яких дізнався, що стало підставою відкриття виконавчого провадження. Так, підставою відкриття виконавчого провадження № 68556028 державним виконавцем стали: заява про примусове виконання представника ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», виконавчий напис посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.. Ознайомившись з вказаними документами стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 17.12.2021 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7963 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» невиплачені в строк грошові кошти на користь Відповідача, якому АТ КБ «ПриватБанк», на підставі Договору Факторингу № РВ-2021-26/10 від 26 жовтня 2021 року, відступило право вимоги за Кредитним договором № SAMDN40000010215220 від 04.12.2013 р., укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Приватний нотаріусом було запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» за період з 25.10.2021 р. по 17.12.2021 р. включно, суму у розмірі: 6 967,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16 471,24 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 23 488,82 грн. Позивач зазначає, що у 2006 році він потребував у відкритті банківського рахунку, у зв`язку з чим у ПАТ КБ «ПриватБанк» був відкритий картковий рахунок та отримана картка «Універсальна». При укладенні якого були підписана заява на відкриття рахунку, яка з часом в позивача не збереглись. Даною карткою позивач користувався протягом декількох років, жодних кредитних договорів з Банком укладено не було, грошові кошти за кредитними договорами позивачем в банківській установі не одержувались. Жодних повідомлень щодо наявності якоїсь заборгованості після закінчення терміну чинності банківської картки від ПАТ КБ «ПриватБанк» позивач не отримував. У зв`язку з чим, враховуючи відсутність кредитного договору, укладеного між ним та АТ КБ «ПриватБанк», відсутності будь-яких доказів відступлення права вимоги до нового стягувача ТОВ «ФК Управління активами», а також у зв`язку зі спливом часу після закінчення дії у 2008 році банківської картки, позивач вважає, що є всі підстави вважати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, так як був вчинений з порушеннями норм діючого законодавства. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2022 року, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою суду від 28.09.2022 прийнято до провадження справу та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.10.2022 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій визнав позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за позачу позовної заяви в розмірі 496 грн. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки судові не повідомили. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.02.2022 року постановою Державного виконавеця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Лісовою Анастасією Михайлівною було відкрито виконавче провадження № 68556028 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального року Солонець Т.М. № 7963 від 17.12.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 23488,82 гривень. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним. Також, виходячи із дослідження доказів, сума заборгованості позивача перед банком є спірною. З огляду на вищевикладене, а також те, що відповідачем було визнано позовні вимоги, суд вважає визнати оспорюваний виконавчий напис нотаріуса такими, що не підлягає виконанню. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються зі: судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved