Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

23 листопада 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 500836948 від 30 липня 2020 року в розмірі 248155,10 грн., яка складається з заборгованості за: простроченим тілом кредиту 206761,11 грн., по відсотках 41393,99 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30 липня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено Угоду про надання особистого кредиту № 500836948, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надало останньому кредит в сумі 221892,25 грн. Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користуванням кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. При укладенні вказаного договору сторони керувались ст. 1049, 1054 ЦК України. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 24 вересня 2021 року виникла вказана вище прострочена заборгованість. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 липня 2020 року відповідачем було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту № 500836948, відповідно до якої банком наданий відповідачу кредит в сумі 221892,25 грн., узгоджена річна процентна ставка в розмірі 32,00 відсотків. Зазначено, що відповідач ознайомився та згоден з Додатком № 1, що є невід`ємною частиною угоди (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.ст.\~1054,\~1055\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується надати\~грошові кошти\~(кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~ істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею\~526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на факт підписання відповідачем вказаної вище оферти, суд дійшов висновку, що між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом підписання 30 липня 2020 року оферти було укладено в письмовій формі кредитний договір за яким було надано кредит в розмірі 221892,25 грн., та визначено процентну ставку в розмірі 32 відсотки річних. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 24 вересня 2021 року становить 248155,10 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 206761,11 грн., заборгованості по відсотках 41393,99 грн. З наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості за кредитним договором, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг вбачається, що відповідачем було фактично отримано суму кредиту. Відповідно до Переліку типових документів, затверджених наказом Міністрерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, виписки банків віднесені до первинних документів, які фіксують факти виконання госоперацій та служать підставою для записів у регістрах бухобліку та в податкових документах. Відповідно до вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем надано до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази укладення між сторонами кредитного договору та надання відповідачу кредитних грошових коштів. Оцінюючи в сукупності наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписку в якості доказу, судом встановлено, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, зважаючи на що утворилася заборгованість за кредитним договором. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору та розмір заборгованості за тілом кредиту. Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Укладений між сторонами шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500836948 від 30 липня 2020 року кредитний договір містить строк повернення кредиту 31 липня 2025 року. Відповідно до умов договору, у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Враховуючи положення ч.2 ст. 530 ЦК України та той факт, що позичальником фактично отримані та використані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернуті, АТ «Альфа-Банк» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав, шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язки з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 03 липня 2019 року по цивільній справі № 342/180/17. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, також просив суд, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по відсотках, в розмірі 41393,99 грн. \~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованість за простроченими відсотками, в розмірі 41393,99 грн.,\~з наступних підстав. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка\~за кредитом\~може бути\~фіксованою або\~змінюваною.\~Тип процентної\~ставки визначається\~кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500836948 від 30 липня 2020 року підписаної відповідачем вбачається, що сторонами узгоджений розмір річної процентної ставки (фіксованої), яка становить 32,0 відсотки (а.с. 7). Відповідно до розрахунку наданого позивачем АТ «Альфа-Банк» нарахувало прострочені відсотки за період з 30 липня 2020 року по 24 вересня 2021 року по річній відсотковій ставці 32,00 % в розмірі 77135,86 грн., з яких відповідачем погашено відсотки в сумі 35741,87 грн., непогашена заборгованість в сумі 41393,99 грн. (а.с. 11). Позивач просить в позові стягнути на його користь з відповідача заборгованість по відсотках в розмірі 41393,99 грн., оскільки з розрахунку вбачається, що відповідачем було погашено частково заборгованість по відсотках в сумі 35741,87 грн. Зважаючи на те, що відповідач погодив істотні умови договору кредитування в частині розміру річної процентної ставки за користування кредитом шляхом підписання оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500836948 від 30\~липня 2020\~рокута відповідачем не надано до суду заперечень щодо розміру заборгованості за простроченими відсотками та доказів, які спростовують вказаний розмір заборгованості, суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 41393,99 грн. Оскільки позивач\~належним чином\~не виконав\~зобов`язання за\~кредитним договором,\~суд дійшов\~висновку про\~обґрунтованість та\~доведеність вимог\~позовної заяви,\~зважаючи на\~що наявні\~правові підстави\~для задоволення\~позовупро стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2\~270,00 грн., позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в зазначеному розмірі.

Outcome: approved