Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] \~ \~27.06.2022\~р.\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 05 листопада 2008 р. вона є власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . В даному будинку зареєстровані та проживають: її син - [PERSON] та її онук [PERSON] 17.01.2011 р. [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. 29.01.2012 р. в будинку за адресою [ADDRESS] була зареєстрована та стала проживати відповідач [PERSON] . Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.10.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Реєстрація відповідача проводилася за згоди позивача. Відповідач з жовтня 2020 року і по теперішній час в житловому будинку по [ADDRESS] не проживає, відповідно жодної участі у веденні господарства не бере. Майна яке б належало відповідачу в вище згаданому житловому будинку не має. Син [PERSON] залишився проживати разом з батьком Реєстрація відповідача за даною адресою створює незручності для позивача в реалізації її прав і обов`язків щодо права розпоряджання житловим будинком, крім того позивач не може оформити субсидію. Даний факт, що відповідач дійсно не проживає в даному будинку можуть підтвердити свідки. Відповідач має інше постійне місце проживання. Оскільки знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає, вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] . В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, письмового відзиву на позов не надіслав. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд даної справи відповідно до ст.ст.280,\~281 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 05 листопада 2008 року (а.с.5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20834178 від 06.11.2008 року (а.с.6). В будинку\~позивача зареєстрована\~але не\~проживає її\~невістка,\~ [PERSON] [INFO] ,\~-\~відповідач по\~справі. Відповідач з\~жовтня 2020\~року і\~на час\~розгляду справи\~в житловому\~будинку,\~що по\~ [ADDRESS] не\~проживає,\~відповідно жодної\~участі у\~веденні господарства\~не бере.\~Майна яке\~б належало\~відповідачу в\~вище згаданому\~житловому будинку\~не має.\~Вказані обставини\~підтверджуються актами про не проживання за місцем реєстрації №66 від 06.10.2021 року, №80 від 09.11.2021 року, №98 від 03.12.2021 року, № 110 від 05.01.2022 року, №1 від 02.02.2022 року та №12 від 21.02.2022 року, а також поясненнями в суді свідків [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація відповідача за даною адресою створює перешкоди для відповідача в реалізації її прав і обов`язків щодо права розпоряджання житловим будинком, оформлення субсидії. Відповідач має інше постійне місце проживання, однак знятись з реєстрації в добровільному порядку не бажає. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 383 ЦК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~\~цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до\~статті 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вичерпного переліку поважності причин непроживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Враховуючи, що відповідач був відсутній в належному позивачу на праві власності будинку за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин, має інше постійне місце проживання, а тому наявні правові підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved