Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 21 травня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час в суді вирішується питання про розірвання шлюбу. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, їй важко самостійно займатися її вихованням та матеріальним забезпеченням, оскільки дитина росте, і потребує більших витрат на своє утримання. Зазначає, що відповідач є працездатним та фізично здоровим, інших утриманців не має, матеріально забезпечений, офіційно не працевлаштований. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу просить розглядати в її відсутності. В судове засідання позивачка не з`явилась. Відповідач будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд до відома не поклав. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши позовну заяву, подані докази, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому народилась дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що неповнолітня дитина сторін проживає окремо від батька, відповідача по справі і перебуває на утриманні матері. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає (іншого суду не подано),\~то на думку суду відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини, у розмірі, що просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та\~ст. 15 ЦК України, ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: approved