Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований 17 лютого 2017 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області за актовим записом №54. В обґрунтування свого позову вказав, що 17 лютого 2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вони з відповідачкою мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони фактично не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин чоловіка та жінки. Щодо проживання та виховання їх сина він планує вирішувати питання після припинення шлюбу, оскільки має бажання приймати безпосередню участь у його вихованні. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтн 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.12). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. 13.10.2022 року відповідачем [PERSON] суду було надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого відповідач не заперечує проти позовних вимог, при цьому наголошує та просить суд взяти до уваги її обґрунтування заперечень щодо фактичних обставин справи. В обґрунтування вказує, що наприкінці вересня позивач надав їй можливість ознайомитись із позовною заявою про розірвання шлюбу засобами електронного зв`язку. Вважає за доцільне викласти свою пропозицію щодо позовної заяви для урахування усіх обставин цієї справи судом. По суті позовні вимоги нею визнаються та вона не заперечує проти їх задоволення. Але вона просить суд прийняти до уваги та наголошує, що обґрунтування позовних вимог позивачем не відповідають фактичним обставинам. На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17 лютого 2017 року вони уклали шлюб, мають сина - [PERSON] , [INFO] . Це відповідає дійсності. Інших дітей вони не мають. Їх відносини вони припинили наприкінці 2020 року. На обгрунтування причин розпаду родини позивач вказав, що: до цього часу вони постійно сварились, не находили спільної мови з багатьох сімейних питань, так що йому стало відомо про близькі відносини з іншими чоловіками…». Ці обставини є неправдивими та такими, що зачіпають її гідність та почуття. Дійсно вони проживають окремо, це рішення було прийняте позивачем, він вигнав її з квартири, та вона вимушена була шукати собі інше місце проживання. Стосовно причин розпаду сім`ї - наголошує, що вони не є такими, як зазначив позивач. Причиною розпаду сім`ї стало їз різне відносшення до розуміння дружини та чоловіка у шлюбі, у них на це різні погляди. Для неї є важливим значенням у рішенні суду реальних причин неможливості збереження шлюбу, адже якщо у майбутньому у сина постане питання «чому батьки розлучились», для неї буде неприпустимим аргументація позивача «не здатна підтримувати атмосферу сім`ї, та відносини з іншими чоловіками». Зазначення, що дитина мешкає разом із позивачем теж не відповідає дійсності. Вона не заважає спілкуванню сина разом із батьком, дитина мешкає разом із матір`ю, часто спілкується з батьком та залишається з ним на декілька днів. Зараз вона змінила місце мешкання по бажанню позивача та займається обладнанням нового місця мешкання її та їхнього сина, і деякий час син дійсно залишається разом із батьком, але згоду на постійне проживання дитини разом із батьком вона не давала. Вважає, що дитині буде краще мешкати разом із матір`ю. Вона активно приймає участь у забезпеченні усім необхідним сина, має можливість на утримання дитини, приймає активну участь у житті дитини. Ця обставина є суттєвою. Станом на сьогодні спору про поділ майна між ними не існує. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, між сторонами 17 лютого 2017 року у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 54 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.8) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.

Outcome: approved