Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису з визначенням заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , а саме заборони перебувати в місці спільного проживання за адресою: [ADDRESS] строком на шість місяців, заборони вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб, заборони наближатись на відстань 600 метрів до місця її проживання, інших місць частого її відвідування, а також заборони особисто і через третіх осіб переслідувати заявницю, або в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заяву обґрунтовано тим, що проживає за вищевказаною адресою, де також проживає її зять [PERSON] . Проте, останній має алкогольну залежність, влаштовує конфлікти, ображає та вчиняє фізичне насильство відносно заявниці. З приводу протиправних дій [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів, внаслідок чого працівниками поліції складались протоколи про адміністративні правопорушення та виносились термінові заборонні приписи стосовно [PERSON] . Окрім цього, відносно останнього скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з нанесенням тілесних ушкоджень [PERSON] . Вказані обставини, на думку заявниці, є підставою для видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] , представник [PERSON] заяву підтримали з підстав, що у такій викладені. Просили суд заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] щодо задоволення заяви покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з пунктами 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , разом із дочкою [PERSON] , онуками [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Окрім них, у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] . Як видно з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2008, свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 23.01.2008, [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до наданих суду письмових доказів, серед яких матеріали справ про адміністративні правопорушення (№464/2881/22, №464/2905/22) [PERSON] з приводу протиправних дій відносно неї зятя [PERSON] неодноразово зверталася до відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області. При складанні матеріалів щодо [PERSON] про вчинення домашнього насильства працівниками поліції здійснювалась оцінка ризиків вчинення домашнього насильства, яка визначена як середня, та винесено ряд термінових заборонних приписів стосовно кривдника, відповідно до яких [PERSON] зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Постановами Сихівського районного суду м. Львова від 26.08.2022 та 04.10.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративні стягнення. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] 09.07.2022 та 12.07.2022, перебуваючи за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою тещу [PERSON] , погрожував фізичною розправою, шарпав, а також порушив терміновий заборонний припис, а саме, попри заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особи [PERSON] , виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кричав та принижував. Відповідно до витягу з ЄРДР (кримінальне провадження №12022142410000361), 30.09.2022 внесено відомості за заявою [PERSON] про те, що 29.09.2022 приблизно о 00:30 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , нанесла тілесні ушкодження [PERSON] . Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно з листом ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області від 24.10.2022 кримінальне провадження №12022142410000361 від 30.09.2022 про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України скеровано до Сихівського районного суду м. Львова 06.10.2022. Таким чином, [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а саме від дій кривдника [PERSON] , що є підставою для застосування спеціальних заходів\~щодо протидії\~домашньому насильству з метою забезпечення безпеки постраждалої особи. На переконання суду, існує значна вірогідність повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства, а також настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення. Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 цієї статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи наведене, з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству щодо постраждалої особи [PERSON] з боку кривдника [PERSON] , забезпечення безпеки, суд дійшов висновку про необхідність видачі стосовно останнього строком на шість місяців обмежувального припису\~з визначенням\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~особи,\~передбачених пунктами\~1,\~4,\~5,\~6\~ч.\~2\~ст.\~26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Разом з тим, відстань, на яку необхідно заборонити [PERSON] наближатись до місця проживання [PERSON] , необхідно встановити у 200 метрів, що буде достатнім для уникнення домашнього насильства в подальшому. Крім цього, оскільки заявницею не зазначено місць частого її відвідування, судом застосовується заборона [PERSON] наближатися на певну відстань лише до місця проживання [PERSON] . Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial