Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про відшкодування моральної шкоди заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, посилаючись на те, що 03.10.2003 року уклав безстроковий трудовий договір з Криворізьким державним гірничо-металургійним комбінатом, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг». Працював там до 28.02.2013 року. Протягом 9 років 4 місяців, під час роботи електрозварювальником ручного зварювання ремонтного виробництва, дільниця №1 з ремонту обладнання, цеху ремонту металургійного устаткування №2, через недосконалість робочих місць підпадав під дію шкідливих виробничих факторів. 3 2017 року, почав гостро відчувати проблеми з органами дихання, знаходився на диспансерному обліку у лікувально-профілактичному закладі за місцем проживання з діагнозом хронічний бронхіт. 3 18.02.2017 року по 28.02.2017 року пролікувався на денному стаціонарі Лозуватської амбулаторії з діагнозом: хронічний бронхіт, фаза загострення. Гострий синусит. Під час лікування у хірургічному відділені міської лікарні №2 м. Кривого Рогу з приводу гострого флегмонозного апендициту у серпні 2019 року фахівцями міської лікарні №2 при дослідженні рентгенограми було виявлено фіброзні зміни у легенях. 13.09.2019 року проконсультований пульмонологом міської лікарні №2 м. Кривого Рогу, встановлений діагноз: Хронічний бронхіт, ремісія. Дифузний пневмофіброз. Медіастенальна лімфаденопатія. Пневмоконіоз. Рекомендовано консультація профпатолога. Враховуючи тривалий стаж роботи у шкідливих умовах праці та за рекомендацією ЛЕК інституту, направлений рішенням ЛКК КП «Криворізька ПРЛ» Новопільськоі сільської Ради» у клініку інституту Державна Установа Український Науково-Дослідний інститут промислової медицини м. Кривий Piг, для вирішення питання про можливий зв?язок патології органів дихання з професією. У Інформаційній довідці про умови праці від 11.09.2020 № 759/4.6-9, підготовленій Відділом з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, затверджена 11.09.2020 Начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко О.В. зазначається, що згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08.04.2014 №248, зазначено, що під час роботи електрозварником ручного зварювання ЦРМО №2 ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] підпадав під вплив: пилу, хімічних речовин, шуму, мікроклімату, інфрачервоного випромінювання, важкості праці. За висновком, виданим на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії від 01 лютого 2022 року №299, встановлений діагноз захворювання: пневмоконіоз електрозварника ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група В. Легенева недостатність першого- другого ступеню, захворювання професійне. (Пневмоконіоз - хронічне захворювання легенів, яке розвивається внаслідок тривалого вдихання та відкладання в легенях пилу характеризується розвитком дифузного фіброзу. Фіброз - ущільнення сполучної тканини з появою рубцевих змін у різних органах, що виникає, як правило, в результаті хронічного запалення. Невиліковне і незворотне захворювання, і єдиний спосіб захисту від нього - запобігання вдихання пилу). Висновок лікарсько-експертної комісії про наявність хронічного професійного захворювання виданий мені, працівникові, а його копія надіслана головному спеціалістові з професійної патології області або міста за місцем роботи або проживання працівника та робочому органові Фонду. Крім висновку видана довідка про стаціонарне обстеження у високоспеціалізованому профпатологічному закладі охорони здоров`я. Після отримання повідомлення за формою П-3 керівник територіального органу Держпраці В.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області утворив комісію з проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання до складу якої ввійшов представник територіального органу Держпраці (голова комісії), закладу охорони здоров?я, що надає медичну допомогу працівникам підприємства де я працював, роботодавця, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» , первинної організації профспілки, вищого органу профспілки, робочого органу Фонду соціального страхування за фактичним місцезнаходженням підприємства. Актом розслідування від 23 травня 2022 року затвердженим В.о. на кальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області причин виникнення виявленого у мене під час медичного огляду у Криворізьку центральну районну лікарню Дніпропетровської обласної ради хронічного професійного захворювання встановленого та обґрунтованого 01 лютого 2022 року лікарсько-експертною комісією високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної Установа Український Науково-Дослідний інститут промислової медицини м. Кривий Ріг професійного захворювання, діагноз: Пневмоконіоз електрозварника (s|t; 1/1; со ) ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії , група В. ЛН (легенева недостатність) першого другого ступеню встановлено наступне. Згідно пункту 18 Акту розслідування від 23 травня 2022 року Причиною виникнення хронічного професійного захворювання отриманого мною під час виконання трудових обов`язків електрозварювальника ручного зварювання ремонтного виробництва, дільниця №1 з ремонту обладнання, цеху ремонту металургійного устаткування №2, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» з діагнозом: хронічним обструктивним, захворюванням легень першої-другої стадії, група В. ЛН (легенева недостатність) першого- другого ступеню, є фактична наявність пилу переважно фіброгеної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію до 2% у повітрі робочої зони, який перевищував граничну-допустиму концентрацію в 2,78 рази згідно до «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони» затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020р. №1596 та окладав 16,7 м3 при ГДК 6,0 м3. За результатами первинного огляду 20 липня 2022 року медико-соціальною експертною комісією згідно висновків МСЕК серії 12ААА №0604708 від 20.07.2022 року мені із 4 липня 2022 року встановлено 20% втрати професійної працездатності за захворюванням пневмоконіоз безстроково. Відповідно до рекомендацій потребує медикаментозного лікування, забезпечення виробами медичного призначення. Позивач вважає, що особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи - це керівництво відповідача. Крім того, в наслідок отримання професійного захворювання позивач не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них стан погіршується, відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий та з виділенням слизового харкотиння, важкість у грудній клітці, загальну слабкість, швидку втому, періодичний головний біль. Факт зазначених фізичних страждань документально підтверджується висновками спеціалістів. Настання негативних змін у житті позивача, окрім неможливості відновлення стану здоров?я, який мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту мого життя. Через хворобу не можу належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Приступами кашлю в місцях скупчення людей, у тому числі громадському транспорті, звертаю до себе з боку навколишніх, на здорову увагу. Змушений постійно в зв?язку з цим приймати знеболюючі ліки типу теотард, мукалтин, лізиноприл, пірацетам, карсил, тощо. Змушений користуватись інгалятором. Спостерігається значне зниження сили в руках, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну, погіршення пам?яті, падіння зору. 3 2017 р. перебуваю на обліку у обліку у терапевта, з 2020 р. на обліку у невропатолога. Через дратівливість, що з?явилася, погіршилися особисті взаємини з родичами, сусідами, змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво моєму характеру, звичкам і сильно пригнічує. Позивач вважає, що у зв`язку з отриманням ушкодження здоров`я з вини просить суд стягнути з відповідача на його користь 260000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 05.08.2022 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", отримавши копію позовної заяви та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, відповідачем було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 05.08.2022 р., відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши, що Позивач при пред`явленні позову про стягнення моральної шкоди має довести в чому полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю Відповідача її заподіяно, з яких міркувань виходив Позивач визначаючи розмір шкоди, та якими доказами він це підтверджує. Позивач, отримавши відзив на позовну заяву, скористався правом подачі відповіді на відзив, відповідно до якої просить суд задовольнити позов у повному обсязі з мотивів позовної заяви. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на ім`я [PERSON] , вказано, що останній перебував в трудових відносинах з Криворізьким державним гірничо-металургійним комбінатом «Криворіжсталь», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 03.10.2003 року по 28.02.2013 року на електрозварювальником ручного зварювання ремонтного виробництва, дільниця №1 з ремонту обладнання, цеху ремонту металургійного устаткування №2. 28.02.2013 року звільнений по ст.. 38 КЗпП (а.с. 15-22). Відповідно до Акту розслідування причин хронічного професійного захворювання (отруєння) від 23.05.2022 року причиною професійного захворювання [PERSON] став пил переважно фіброгенної дії: з вмістом вільного діоксиду кремнію до 2% в повітрі робочої зони перевищував граничну-допустиму концентрацію в 2,78 рази згідно до «Гігієнічних регламентів хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.07.2020 р. №1596 та окладав 16,7 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3. (а.с. 41). Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 23.05.2022 року, а саме п. 17 де зазначено, що «Працюючи електрозварником ручного зварювання цеху з ремонту металургійного обладнання № 2 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 03.10.2003 по 28.02.2013 до функціональних обов?язків [PERSON] входило своєчасне та якісне виконання електрозварювальних робіт при ремонті металургійного обладнання. При цьому працівник підпадав під дію пилу, концентрація якого перевищувала ГДК через недосконалість організації трудового процесу при виконанні зварювальних робіт. Згідно медичного висновку лікарсько - експертної комісії Українського науково-дослідног інституту промислової медицини від 01.02.2022 № 299 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 11.08.1997 по 15.09.2003 - електрозварник ручного зварювання. ВАТ «Центральний збагачувальний комбінат» (а.с. 40-41). Відповідно до п. 20 акту розслідування професійного захворювання від 23.05.2022 року враховуючи роботу [PERSON] впродовж 15 років 05 місяців в умовах шкідливого впливу пилу факторів та неодноразову зміну керівників структурного підрозділу та підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламентні нормативи, встановити неможливо (а.с. 41-42). У Інформаційній довідці про умови праці від 11.09.2020 № 759/4.6-9, підготовленій Відділом з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, затверджена 11.09.2020 Начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Бондаренко О.В. зазначається, що згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров?я України від 08.04.2014 №248, зазначено, що під час роботи електрозварником ручного зварювання ЦРМО №2 ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] підпадав під вплив: пилу, хімічних речовин, шуму, мікроклімату, інфрачервоного випромінювання, важкості праці (а.с. 30-35). За висновком, виданим на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії від 01 лютого 2022 року №299, встановлений діагноз захворювання: пневмоконіоз електрозварника ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої стадії, група В. Легенева недостатність першого- другого ступеню, захворювання професійне. (Пневмоконіоз - хронічне захворювання легенів, яке розвивається внаслідок тривалого вдихання та відкладання в легенях пилу характеризується розвитком дифузного фіброзу. Фіброз - ущільнення сполучної тканини з появою рубцевих змін у різних органах, що виникає, як правило, в результаті хронічного запалення. Невиліковне і незворотне захворювання, і єдиний спосіб захисту від нього - запобігання вдихання пилу) (а.с. 36-37). 20.07.2022 року у зв`язку із заподіяннями шкоди позивач пройшов огляд МСЕК, де йому було встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 20% безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 20.07.2022 року серії 12 ААА №060478. Призначено медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення (а.с. 45). Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці. В наслідок отримання професійних захворювань позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Приступами кашлю в місцях скупчення людей, у тому числі громадському транспорті, звертаю до себе з боку навколишніх, на здорову увагу. Змушений постійно в зв?язку з цим приймати знеболюючі ліки типу теотард, мукалтин, лізиноприл, пірацетам, карсил, тощо. Змушений користуватись інгалятором. Спостерігається значне зниження сили в руках, підвищена дратівливість, шум у вухах, погіршення сну, погіршення пам?яті, падіння зору. 3 2017 р. перебуває на обліку у обліку у терапевта, з 2020 р. на обліку у невропатолога. Через дратівливість, що з?явилася, погіршилися особисті взаємини з родичами, сусідами, змушений вести досить замкнутий спосіб життя, що не властиво моєму характеру, звичкам і сильно пригнічує. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 №20рп-08 по справі № 1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ст. 1167 ЦК України - моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно п.3 ч. 1 ст. 268 ЦК України відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я, випливають з порушення немайнових прав, а тому не мають строку позовної давності. У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII державна політика в області охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення незалежних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року "Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року з питання відшкодування моральної шкоди безпосередньо роботодавцем, у абзаці 9-му пункту 5-го встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153 КЗпП України з забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини врегульовані статтею 237-1 КЗпП України, яка діяла на момент виникнення правовідносин та якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає частковій компенсації. Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 №1-рп/2004передбачено: «4.1. Відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання..». Визначене спростовує твердження відповідача про відсутність доведення позивачем наявності моральних страждань. Отже, наявність фізичних страждань і викликає моральні страждання, адже фізичний біль неможливо переносити без душевного болю - це є аксіоматична парадигма людського життя і навряд чи потребує якогось казуістичного опосередкованого доведення, на якому наполягав представник відповідача. Хоча, на спростування доводів представника відповідача, матеріали справи переконливо доводять, що стан залежності позивача від його хвороби на сьогоднішній день є даність, яка формує його сприйняття оточуючого світу, породжує відчуття неповноцінності, яке тільки посилюється у позивача, перетворюючись на справжню муку. Суд відхиляє заперечення відповідача в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Доводи представника відповідача щодо відсутності факту встановлення наявності доказу вини відповідача суд не приймає до уваги, оскільки судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. З урахуванням викладеного, доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди у зв`язку з втратою працездатності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. Крім того, ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Більше того, як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. З трудової книжки позивача та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, встановлено, що позивач переважний час своєї трудової діяльності працював у відповідача, та хронічні захворювання отримав, зокрема і через роботу в шкідливих умовах при виконанні ним трудових обов`язків та на території підприємства відповідача ПАТ «АМКР». Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує роз`яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» №4від 31.03.1995 з подальшими змінами, й приймає до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань позивача, ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням, час протягом якого позивач працював у відповідача на посаді пов`язаної з виникненням професійного захворювання, глибину і ступінь його моральних страждань пов`язаних з фізичним станом здоров`я, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили. Як вбачається з матеріалів справи, причиною професійного захворювання позивача є пил переважно фіброгенної дії. Крім того, внаслідок професійного захворювання позивач неодноразово звертався за медичною допомогою, що підтверджується численними медичними висновками та виписками (а.с. 23-24, 25-28, 36-37, 46-49). Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, також враховуючи факт, що позивач пропрацював на підприємстві відповідача понад 9 років, суд вважає можливим стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 70 000,00 (сімдесят тисяч) грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно з пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, з відповідача, з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. - відповідно до обсягу задоволених вимог.

Outcome: partial