Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

13 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання в розмірі 5000 гривень, щомісячно. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона є дочкою [PERSON] , відповідача по справі. На даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр факультету управління фінансами та бізнесу Львівського національного університету імені Івана Франка. Батько взагалі не допомагає їй ні фінансово ні матеріально. Вона намагалася вирішити дане питання в досудовому порядку, але безрезультатно. Батько категорично відмовляє їй в допомозі. В зв`язку з навчанням у неї йдуть фінансові витрати на побутові потреби, харчування, одяг, канцелярські засоби, проїзд до місця навчання тощо. Вважає, що за таких обставин батько повинен здійснювати фінансову допомогу. У відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання до досягнення нею 23 років, так як він є приватним підприємцем, займається ремонтом та продажем автомобілів та запасних частин до них. Інших утриманців у відповідача немає.. Вважала, що батько має фінансову можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 19 липня 2022 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В направленому на адресу суду відзиві, [PERSON] не визнав позов та вказав, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у фіксованому розмір в сумі 5000,00 грн. Він зареєстрований як фізична особа підприємець, і наразі єдиним джерелом доходів є доходи від підприємницької діяльності. Протягом останнього року , особливо останні 5 місяців 2022 року, прибутки є мізерними, що підтверджується доданими копіями податкових декларацій. Фактично розмір отриманих прибутків є меншим за прожитковий мінімум встановлений державою. Його батьки допомагають з продуктами, оскільки мають присадибну ділянку в селі. Крім того, він має проблеми зі здоров`ям та періодично лікується. Також, щомісячно, несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що повинно враховуватися при розгляді справи про стягнення аліментів. Він має активну громадянську позицію і з перших днів війни в нашій країні займається волонтерською діяльністю. Крім того, він на регулярній основі здійснює перекази коштів на банківську картку позивача. Станом на сьогоднішній день, із нерухомого майна він має у власності лише будинок де проживає, ніяких цінностей та банківських вкладів не має. Вказував, що позивачем не надано доказів щодо проживання доньки у гуртожитку та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат в розмірі 5000,00 грн., в тому числі оплати поїздок з м. Миргорода до м. Львову та в зворотному напрямку. Зауважував, що обоє батьків мають обов`язки по сплаті аліментів, просив врахувати дану обставину при ухваленні рішення. 27 вересня 2022 року позивач подала уточнену позовну заяву, а саме про збільшення позовних вимог, де просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 15000 грн. Ухвалою суду від 24.10.2022 залишено без розгляду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог, у зв`язку зі поданням її з порушенням строків передбачених ст. 49 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася. Представник, адвокат Яковенко Г.М. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, суду пояснив, що відповідач надавав матеріальну допомогу [PERSON] в розмірі близько 5000 грн., оплачував навчання в автошколі, послуги стоматолога, однак даних коштів їй не вистачає, так як вона проживає в м. Львів, де навчається та орендує квартиру. Позивачка отримує стипендію в розмірі близько 2000 грн щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти сплати аліментів, але в розмірі не більшому ніж прожитковий мінімум, так як на даний час має дохід від підприємницької діяльності менший ніж мінімальна заробітна плата. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в м. Миргороді Полтавської області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції Полтавської області від 11.11.2003 (а.с.5). Відповідно до довідки виданої 10.09.2021 року [PERSON] є студенткою Львівського національного університету імені Івана Франка, денної форми навчання, студентка навчається за рахунок коштів державного бюджету Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а. с. 6). [PERSON] є фізичною особою підприємцем згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (а.с.7). [PERSON] та її мати [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання особи від 11.07.2022 (а.с.8). Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік та розрахунку податкових зобов`язань за 2021 рік, сума одержаного доходу ФОП [PERSON] становить 8090,43 грн.(а.с.23-24). Відповідно до наданих квитанцій [PERSON] перераховував на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі: за листопада 2021 року 3800 грн. (800+1000+2000), за грудень 2021 року 9500 грн. (1500+3500+3000+1500), за січень 2022 року 900 грн. (500+200+200) (а.с. 25-28). Згідно довідки командира В/Ч [NUMBER] від 27.06.2022 [PERSON] з 05.03.2022 на добровільних засадах допомагає та сприяє військовослужбовцям в районах виконання ними бойових завдань (а.с.20). Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що її навчання потребує значних матеріальних затрат, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд в іншому місті, придбавати канцелярські прилади. Матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Дочка є повнолітньою, проте продовжує навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, денна форма навчання, студентка навчається за рахунок коштів державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025, на час закінчення навчання [PERSON] не досягне 23 річного віку. Обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання покладений на обох батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має дохід від підприємницької діяльності в розмірі 8090,43 грн за рік та періодично надає матеріальну допомогу , шляхом перерахування коштів на картковий рахунок дочки [PERSON] . В супереч вимог ст.81 ЦПК України позивачем не надані належні та допустимі докази, які підтверджують розмір витрат, які несе позивач на харчування, соціально-побутові потреби та потреби з організацію процесу навчання. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд вважає належними, допустимим та беззаперечними доказами, та бере до уваги докази, що відповідачем надається періодично матеріальна допомога, а також розмір прожиткового мінімуму на час розгляду справи судом на працездатну особу, який з 01.07.2022 року становить 2600 гривень. Враховуючи, що на обох батьків покладено обов`язок утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, є повнолітньою, може працювати і отримувати доходи з метою часткового забезпечення своїх соціально-побутових потреб, та як стверджував представник позивача, позивач отримує стипендію, тому позов [PERSON] необхідно задовольнити частково, стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] на період її навчання аліменти в розмірі 1300 гривень = (2600/2) гривень, щомісячно, починаючи з 13 липня 2022 року і до закінчення навчання [PERSON] , по 30 червня 2025 року. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 258,02 грн.=(992,40 х26%).

Outcome: partial