Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

[PERSON] , 06 жовтня 2022 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи. Посилається на те, що [PERSON] є жінкою померлого [PERSON] , [INFO] . Заявниця, разом зі своїм чоловіком проживали за адресою- [ADDRESS] . Після початку воєнних дій в Ізюмському районі, Харківської області , постійного обстрілу та авіа ударів, заявниця разом зі своєю донькою, інвалідом-дитинства, переховувалися у підвалі будинку. [PERSON] хворів на цукровий діабет, погано пересувався та не міг виходити з квартири вже кілька місяців. У зв`язку із активними бойовими діями на території Харківської області, інфраструктура міста була зруйнована, комунікації будинків пошкоджені. Внаслідок цього, хворий був позбавлений можливості отримувати належний догляд. У [PERSON] сталася гіпоглікімічна кома, вивести з якої самостійно [PERSON] заявниця не мала змоги. Через постійні обстріли та відсутність мобільного зв`язкув місті, викликати швидку допомогу чи лікаря в тих умовах, було неможливо. [INFO] чоловік заявниці- [PERSON] , [INFO] помер. [PERSON] поховали прямо біля будинку, де ще були поховані люди. Пізніше, його було перепоховано на кладовищі . Заявниця не має можливості зареєструвати смерть [PERSON] у відповідних органах державної реєстрації , оскільки в неї відсутнє свідоцтво про його смерть, видане державним органом України. Прохала встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Ново-Чєркутино, Добринського району, Воронезької області, [PERSON] , визначивши дату смерті- [INFO] , місце смерті- м. Ізюм, Ізюмський район, Харківська область. 07 жовтня 2022 року судом відкрито провадежння по справі. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримує у повному обсязі та прохає її задовольнити. Предстанвик Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції ( м. Харків) у судове засідання не з`явився , суд про причину своєї неявки не повідомив. Про дату та час слухання справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується копією паспорта, виданого на ім`я- [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] . [PERSON] , разом зі своїм чоловіком- [PERSON] , до його смерті, проживали за адресою- [ADDRESS] . [PERSON] хворів на цукровий діабет, потребував лікування та постійного догляду. Після початку воєнних дій в Ізюмському районі, Харківської області , постійного обстрілу та авіа ударів, жителі опинилися в складних життєвих умовах. Залишилися без світла, води, опалення. Стан здоров`я [PERSON] почав погіршуватися, внаслідок чого у [PERSON] сталася гіпоглікімічна кома, вивести з якої самостійно хворого заявниця не мала змоги. Через постійні обстріли та відсутність мобільного зв`язкув місті викликати швидку допомогу чи лікаря в тих умовах,також було неможливо. 28 березня 2022 року [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 297, виданим Ізюмською Центральною районною лікарнею. Причиною смерті зазначено сахарний діабет. У [PERSON] відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , яке є необхідним для державної реєстрації смерті померлої особи , проведеної державним органом України. Відповідно до ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Питання особливостей здійснення провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначається положеннями ст. 317 ЦПК України. Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану здійсненні реєстрації такої фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. На даний час заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка- [PERSON] , встановленого Україною зразка, що і стало підставою звернення до суду із даною заявою. Факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] підтверджується лікарським свідоцтвом\~ про\~смерть \~ №297, виданим Ізюмською Центральною районною лікарнею. Причина смерті - сахарний діабет. Місцем смерті [PERSON] у свідоцтві зазначено-Харківська область, м. Ізюм. Місце смерті- Україна, Харківська область, Ізюмський район, м. Ізюм. Смерть настала вдома- [ADDRESS] . Територія Ізюмського району Харківської області є тимчасово окупованою та входить в перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних( бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 10 серпня 2022 року,затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75( у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17 серпня 2022 року № 188), за підписом заступника директора Департаменту соціально-гуманітарної політики та внутрішньо-переміщених осіб-начальника відділу з питань доступу до адміністративних послуг В.Закаблук. За змістом ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 № 545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Через те, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть чоловіка і на його підставі зареєструвати його смерть в органах РАЦС Міністерства юстиції, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту його смерті, оскільки відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» рішення суду про встановлення факту смерті особи є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення даного факту смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ померлого\~ [INFO] на\~тимчасово окупованій\~території України\~є необхідним\~для державної\~реєстрації смерті\~померлої особи\~,\~проведеної державним\~органом України та подальшого його використання у цивільно-правових відносинах. Згідно з ч. 1 ст. 317\~ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово непідконтрольній Україні території, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ theRepublicofMoldovaandRussia", "IlascuandOthers v. MoldovaandRussia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи, що у заявниці не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка- [PERSON] , громадянина України, [INFO] , уродженця с. Ново-Чєркутино, Добринського району, Воронезької області, [PERSON] , який помер- [INFO] , місце смерті- м. Ізюм, Ізюмський район, Харківська область,оскільки останній помер на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved