Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з Ѕ частини квартири розташованої по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її спадкоємцем першої черги є син [PERSON] , однак від належної частки він відмовився на користь позивача. Таким чином, позивач є спадкоємицею п`ятої черги. У встановлений законом строк, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не має можливості успадкувати майно, оскільки не підтверджено родинні зв`язки через розбіжності у написанні ім`я матері її тітки та батька у свідоцтві про народження. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає: -встановити факт, що позивач є племінницею [PERSON] ; -визнати за позивачем право власності на Ѕ частини квартири розташованої по [ADDRESS] по праву спадкування за законом. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є тіткою позивача, що підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 12); свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 14); свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 13); свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач 20 вересня 2021 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки [PERSON] (а. с. 44). Постановою нотаріуса від 09 вересня 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачеві роз`яснено, що нею не надано документи, що підтверджують родинні зв`язки з померлою [PERSON] (а. с. 83 - зворот). В судовому засіданні був допитаний як свідок [PERSON] , який зазначив, що він є батьком позивача, яка відповідно є племінницею померлої [PERSON] . Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач вважає себе спадкоємцем за законом майна померлої тітки [PERSON] , у зв`язку із вказаними обставинами звернулася до суду. З постанови нотаріуса від 09.09.2022 року вбачається, що перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину є непідтвердження родинних відносин зі спадкодавцем. Доказів, які б свідчили про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , через інші підстави до суду не надано. За таких обставин, за наявності перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину пов`язаних із підтвердженням родинних відносин, суд вважає, що звернення до суду із позовними вимогами про визнання права на спадкове майно, є передчасними. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, однак не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадкове майно, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після винесення обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно.

Outcome: partial