Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Печерського районного суд м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - відповідач, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (далі - третя особа-1, Приватний нотаріус Бригіда В.О.), Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клименка Олексія Олександровича (далі - третя особа 2, Приватний виконавець Клименко О.О.) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 26.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., що зареєстрований в реєстрі за № 43468, яким задоволено вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 24 152,59 грн., стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 362,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 15.12.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Клименком О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67909538 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 26.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., який зареєстрований в реєстрі за № 43468 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 24 152,59 грн. Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клименка О.О. від 15.12.2021 року накладено арешт на майно боржника у межах виконавчого провадження № 67909538. Позивач вказує, що 23.07.2021 року вона вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . Зазначає, що жодних договір з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не укладала. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням процедури, передбаченої Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, а саме, нотаріус не пересвідчився у направленні боржнику та одержанні останнім письмової вимоги про усунення порушень; нотаріусу не було надано оригіналу нотаріально посвідченої угоди, виписки з рахунку боржника та нотаріус не пересвідчився у наявності безспірної заборгованості. Також представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клименка О.О. засвідчену копію виконавчого напису № 43468, вчиненого 26.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 24 152,59 грн.; витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. засвідчену копію виконавчого напису № 43468, вчиненого ним 26.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 24 152,59 грн.; засвідчену копію письмової вимоги (претензії) до [PERSON] із повідомленням про її вручення; розрахунок кредитної заборгованості. Крім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № 67909538, відкритого на підставі виконавчого напису № 43468 від 26.11.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 24 152,59 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2022 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клименка Олексія Олександровича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 21.06.2022 року. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клименка О.О. засвідчену копію виконавчого напису № 43468, вчиненого 26.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 24 152,59 грн. Витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. засвідчену копію виконавчого напису № 43468, вчиненого ним 26.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості у розмірі 24 152,59 грн.; засвідчену копію письмової вимоги (претензії) до [PERSON] із повідомленням про її вручення; розрахунок кредитної заборгованості. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року за заявою представника позивача вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 43468 від 26.11.2021 року, що здійснюється у межах виконавчого провадження № 67909538. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2022 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 01.11.2022 року. В судове засідання 01.11.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та її представника. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а від представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності позивача та її представника, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис 26.11.2021 року № 43468, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором № 241749-КС-001 від 27.02.2021 року, за період часу з 27.03.2021 року до 09.11.2021 року у розмірі 24 152,59 грн., яка складається з: 11 800,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 11 539,84 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 162,75 грн. - комісія; 650,00 грн. - витрати, пов`язані зі вчиненням виконавчого напису (а. с. 21). 15.12.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Клименком О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67909538 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 26.11.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., який зареєстрований в реєстрі за № 43468 (а. с. 18 - 19). Постановою Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Клименка О.О. від 15.12.2021 року накладено арешт на майно боржника у межах виконавчого провадження № 67909538 (а. с. 20). Згідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як визначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно пп. пп. 1.1, 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Як визначено у пп. 3.4 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу вимог пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662. Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, у частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14. В свою чергу, відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (в редакції на момент вчинення виконавчого напису), для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Суд вважає за необхідне зазначити, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) зроблено правовий висновок про те, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та неустойки у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування та позиції позивача. Жодного повідомлення позивачу від нотаріуса не надсилалося. Так, належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566. Розрахунок заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Натомість, доказів надання приватному нотаріусу належним чином оформленої засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості до матеріалів справи не долучено. При цьому, відповідачем не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами вказаних обставин. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази направлення боржнику вимоги стягувача про усунення порушень за кредитним договором № 241749-КС-001 від 27.02.2021 року та одержання її боржником. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, відтак, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису від 26.11.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., що зареєстрований в реєстрі за № 43468, яким задоволено вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 24 152,59 грн. таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованим та підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 362,00 грн., а саме судовий збір за подання позовної у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2389917650.1 від 21.12.2021 року та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2389916758.1 від 21.12.2021 року, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як визначено у ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрати, пов`язані з розглядом справи, складаються з: судовий збір - 1 362,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4 000,00 грн. (виходячи з вартості нормочасу 800,00 грн./1 год.: складання позовної заяви - 3,5 год. - 2 800,00 грн.; підготовка адвокатських запитів - 0,5 год. - 400,00 грн.; підготовка клопотання про витребування доказів - 0,5 год. - 400,00 грн.; підготовка заяви про забезпечення позову - 0,5 год. - 400,00 грн. Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача додано до позовної заяви: копію договору про надання правової допомоги № 17/12-21 від 17.12.2021 року (далі - Договір), укладеного між адвокатом Жупинським М.А. та [PERSON].; копію акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги № 17/12-21 від 17.12.2021 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 17/12 від 17.12.2021 року на суму 4 000,00 грн. та копію ордера на надання правової допомоги серії АХ № 1079573 від 17.12.2021 року. Так, відповідно до акту прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правової допомоги № 17/12-21 від 17.12.2021 року, та [PERSON] (далі - Клієнт) та адвокат Жупинський М.А. (далі - Адвокат), які разом іменуються Сторони, підписали цей акт про наступне: згідно п. 1 Договору про надання правової допомоги № 17/12-21 від 17.12.2021 року, Адвокатом виконані наступні роботи (надані послуги): вироблена правова позиція щодо способу захисту інтересів Клієнта; складено та відправлено адвокатські запити Приватному виконавця виконавчого округу Київської області Клименку О.О. та Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіді В.О. про надання завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис; складання клопотання про витребування доказів; складання заяви про забезпечення позову; складання та надсилання до суду позовної заяви про визнання виконавчого від 26.11.2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. за № 43468 таким, що не підлягає виконанню. Загальна кількість часу, затраченого Адвокатом на надання правової допомоги Клієнту складає 5 годин. Згідно п. 3 Договору про надання правової допомоги № 17/12-21 від 17.12.2021 року, розмір винагороди Адвоката за надання правничої допомоги складає 4 000,00 грн. Підписанням цього акту Сторони підтверджують повне виконання Адвокатом своїх зобов`язань за Договором про надання правової допомоги № 17/12-21 від 17.12.2021 року та здійснення повного розрахунку Клієнтом за надані послуги. Вказаний розрахунок відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Наведений правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Доказів на підтвердження понесення інших витрат позивачем не надано. Відповідачем належних та допустимих доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 4 000,00 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved