Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказувала, що з 22 жовтня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Але останні роки вони не могли знайти порозуміння в побутових та господарських питаннях, у плануванні сімейного бюджету та перспектив сімейного життя. Тому з вересня 2019 року вони вирішили почати проживати окремо один від одного та тимчасово припинили ведення спільного господарства. Але з серпня 2021 року чоловік почав зустрічатися з іншими жінками та порушувати подружню вірність. Тому, на думку позивача, сім`я розпалась остаточно та відновити шлюбні відносини неможливо. Позивач також вказала, що їх донька наразі проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач зі свого боку надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідач не заперечує проти того, аби донька проживала саме з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про визнання позову та пред`явлених до нього вимог в повному обсязі та проведення розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та ухвалює рішення за наявності для того законних підстав. Ознайомившись з заявою відповідача [PERSON] про визнання позову, суд приходить до висновку, що така заява не суперечить закону та достовірно відображає позицію відповідача в даній справі, оскільки подана ним особисто. Від так, визнання відповідачем позову не порушує його права, свободи чи інтереси, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті заявлених вимог у підготовчому засіданні. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 22 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 22 жовтня 2011 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 14 серпня 2014 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. На даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, з вересня 2019 року вони проживають за різними адресами та спільного господарства не ведуть. Відносини між сторонами припинились та носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі. Примирятися вони не бажають, оскільки втратили почуття любові і поваги один до одного через різні погляди на сімейне життя і обов`язки, що призвело до взаємного відчуження. Намір сторін розірвати шлюб є остаточним та не суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Малолітня [PERSON] , [INFO] , наразі проживає разом з матір`ю, [PERSON] , позивачем в справі, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області від 26 вересня 2022 року. Дитина на момент розгляду справи ще не досягла десяти років, тому місце її проживання може бути визначене лише за згодою обох її батьків. Відповідач [PERSON] , який проживає окремо від позивача [PERSON] , має право заявити свою вимогу про визначення місця проживання доньки разом з ним. Натомість він добровільно заявив суду про визнання вимоги позивача про визначення місця проживання його доньки разом з матір`ю та визнав ті обставини, що донька фактично проживає з матір`ю, яка створила для дитини необхідні умови. На підстави викладеного, суд задовольняє вимогу позивача та визначає місце проживання дитини разом з нею.

Outcome: approved