Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що з 25 лютого 2022 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя не склалось, з 01.07.2022 фактичні шлюбні стосунки між ними припинені, проживають окремо, мають намір розірвати шлюб. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона перебуває у декретній відпустці, здійснює догляд за малолітньою донькою. Відповідач є працездатним, працює неофіційно, але допомоги на утримання дитини і дружини не надає. Позивачу відомо, що відповідач від першого шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] , 2008 року народження, аліменти на утримання якого не сплачує. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/ 4 частки його заробітку та на своє утримання в твердій грошовій сумі - 1000 грн. В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив не надходив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не надала заперечень проти заочного вирішення справи. 06 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2022 року, та є батьками [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач з 01.08.2022 перебуває у декретній відпустці, за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідач зареєстрований в с. Володимирівка Баштанського району Миколаївської області, матеріальної допомоги на утримання доньки та дружини не надає. Викладеним обставинам\~відповідають правовідносини,\~що витікають\~з обов`язку\~батьків утримувати\~дітей до\~досягнення ними\~повноліття таобов`язку чоловіка утримувати свою дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України встановлено рівні права та обов`язки матері і батька щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, судом встановлено, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу її надавати, але ухиляється від передбаченого законом обов`язку. Запропонований позивачем розмір аліментів\~1/4 частина заробітку (доходу)\~визнається судом достатнім і не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі зазначеного позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення донькою трирічного віку суд зазначає таке. Положеннями ч. 1\~ст. 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до \~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Опікування дитиною певною мірою обмежує можливості працевлаштування особи. Втім, потреба в матеріальній допомозі того з подружжя, хто опікується дитиною, не є вирішальною для існування права на утримання. Відповідно до закону в даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. Право на утримання виникає і тоді, якщо особа є працездатною. Разом з тим, зазначені обставини, безсумнівно враховуються судом при визначенні розміру аліментів. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , дитина проживає з матір`ю, позивач не працює, перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за дитиною. Коштів на утримання позивача відповідач не надає. Відповідачем не було надано доказів на підтвердження протилежного, відзиву на позов не подав. Також суду не надано доказів про наявність у відповідача інших утриманців, або доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дружину, яка є матір`ю спільної дитини сторін. Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.79 та ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позову. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved