Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 26.11.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» і позичальником [PERSON] , поручителями [PERSON] , [PERSON] укладено договір кредиту-поруки № 467/1, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 45% річних за користування ним, терміном на 24 місяці, з 26.11.2007 року по 25.11.2009 року. Однак, відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов`язання за договором і станом на 26.11.2018 року заборгованість [PERSON] становить 92245,33 грн., з яких: по тілу кредиту 16771,76 грн, по відсотках за користування кредитом 75473,57 грн. Добровільно виконати свої зобов`язання перед кредитною спілкою та погасити заборгованість відповідачі не бажають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В подальшому від представника позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог, згідно якого позивач просить стягнути з відповідачів суму боргу (на планову дату закриття кредиту 25.11.2009 року) у сумі 24257,67 грн., з яких: по кредиту 16771,76 грн., по відсотках за користування кредитом 7485,91 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно наявних у матеріалах заяв позивач просить розглянути справу без участі представника позивача, зазначаючи, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 26.11.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» і позичальником [PERSON] , укладено договір кредиту-поруки № 467/1, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 45% річних за користування ним, терміном на 24 місяці, з 26.11.2007 року по 25.11.2009 року. Згідно п. 8.1 вищевказаного договору, за даним договором сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Згідно ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1.1 договір кредиту-поруки № 467/1 від 26.11.2007 року позичальник зобов`язався повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договором. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за користування нею, належним чином не виконав, і станом на 25.11.2009 року заборгованість [PERSON] становить 24257,67 грн., з яких: по кредиту 16771,76 грн., по відсотках за користування кредитом 7485,91 грн., що вбачається з картки платежів по гривневому кредиту. У ході розгляду справи відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме кредитної справи по кредитному договору № 467/1 від 26.11.2007 року, у якому зазначив, що ніякого кредиту не отримував, кредитного договору-поруки не підписував. Підписи в копіях кредитного договору поруки, що наявний у матеріалах справи йому не належать. У підтвердження чого посилався на те, що 22.09.20017 року в належний йому паспорт громадянина України була вклеєна фотокартка у зв`язку з досягненням ним 25 річного віку. На дану дату ним вже було змінено підпис і він повністю відрізняється від того, яким підписано від його мені договір. Також зазначив, що він ніколи не був прописаний за адресою: [ADDRESS] . Просив суд витребувати від Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я всі матеріали кредитної справи по кредитному договору-поруки № 467/1 від 26.11.2007 року на ім`я [PERSON] . Відповідно до вимог статті 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, будучи в подальшому неодноразово належним чином викликаний в судове засідання, до суду не з`явився, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не заявляв, а тому суд вважає, що твердження відповідача [PERSON] про те, що він не підписував договір кредиту-поруки № 467/1 є необгрунтованим. А тому, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед Перечинською районною кредитною спілкою «Тур"я» в загальній сумі 24257,67 грн. доведений, суд убачає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вказану суму заборгованості. З приводу заявлених позовних вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] суд приходить до наступного. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв`язку із закінченням строку її чинності, частина четверта\~статті 559 ЦК України (у редакції, яка діяла на час виникнення між сторонами правовідносин) передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги), якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої\~статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій\~статті 559 ЦК України\~не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Отже, зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. Згідно п. 5.1 договору кредиту-поруки № 467/1 від 26.11.2007 року, сторони домовилися про те, що поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обов`язків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобов`язань у повному обсязі (включаючи сплату всіх відсотків, неустойки, збитків у тому числі упущеної вигоди) солідарно терміном на 10 років з дня укладення договору але не раніше виконання всіх зобов`язань за ним. Таким чином, 26.11.2017 року чинність договору поруки спливла, в той же час позивач звернувся до суду з позовом до поручителів 30.08.2019 року, після припинення поруки, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги до поручителів не підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн.

Outcome: partial