Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4836 від 25.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 445 400 грн. 47 коп. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування боргу позивача перед відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал», нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, також виконавчий напис вчинено поза межами трирічного строку, передбаченого для вчинення такої нотаріальної дії, отже позивач вважає, що існує достатньо підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича оригінали документі, які були подані ТОВ «Вердикт Капітал» для вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №4836 та клопотання про витребування від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича матеріали виконавчого провадження №65308852. 06.12.2021 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області надійшла інформація про те, що позивач зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . 21.04.2022 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича оригінали документі, які були подані ТОВ «Вердикт Капітал» для вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №4836 та клопотання про витребування від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича матеріали виконавчого провадження №65308852. 17.08.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 08.11.2022. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору своїм правом на надання пояснень по суті спору не скористались, вимоги ухвали суду від 21.04.2022 виконано не було. Суд розглядає справу за наявними матеріалами. Так, судом встановлено, що 25 березня 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4836 про стягнення на користь, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з [PERSON] , заборгованість у розмірі 445 400 гривень 47 копійок, що виникла за Кредитним договором № 500939393 від 13.05.2014, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», (правонаступник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», код ЄДРПОУ 35326253), та [PERSON] , [INFO] , місце народження - с. Недра Барищівського району Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) за вказаним кредитним договором | є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (код ЄДРПОУ 35326253) на підставі Договору № 1 про відступлення прав вимоги від 21.06.2016, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (код ЄДРПОУ 41264766) на підставі Договору відступлення права вимоги № 2019-1К1/ВЕСТА від 26.12.2018, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) на підставі Договору відступлення права вимоги № 16-01/19/1 від 16.01.2019. Як встановлено матеріалами справи, позивач жодного повідомлення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не отримував про існування даного боргу нічого не знав, про існування даного боргу дізнався лише у травні 2021 року коли на адресу позивача надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича про відкриття виконавчого провадження № 65308852 про стягненння з позивача боргу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 500939393 від 13 травня 2014 року. Позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 65308852 через автоматизовану систему виконавчого провадження. З цього приводу суд зазначає наступне. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено на підстави не нотаріально посвідченого Кредитного договору №500939393 від 13.05.2014. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18 дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вбачається з матеріалів справи оспорюваний, виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 25 березня 2021 року тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, тобто в період часу, коли законодавством не передбачалась можливість вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Укладений між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та позивачем кредитний договір № 500939393 13 травня2014 року, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, спірний виконавчий напис було вчинено за відсутності безспірності заборгованості боржника. Матеріалами справи встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній належний розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем, за-відсутності якого неможливо встановити, чи відповідають нарахування відповідача дійсності, а міститься лише надана відповідачем виписка з особового рахунку № [NUMBER] в якій зазначено, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 500939393 станом на 16 березня 2021 року складає 443 900 грн. 47 коп., з яких - заборгованість за сумою кредиту становить - 83 045 грн. 09 коп. та заборгованість за процентами та комісією - 360 855 грн. 38 коп. з даної виписки взагалі неможливо встановити ні періоду за який нараховано заборгованість ні точної суми заборгованості окремо за процентами та комісією, ні дати з якої утворилася прострочена заборгованість а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, зазначений у написі, є безспірним. Відповідно до наданої позивачем копії квитанції від 19.08.2015, останній платіж за Кредитним договором №500939393 від 13.05.2014 було здійснено позивачем 19.08.2015. Відповідно до виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 16.01.2019 по 16.03.2021. Варто також зазначити, що згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Аналогічний строк щодо вчинення виконавчого напису встановлений у пп. 3.1, 3.3 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зі змісту наведених норм вбачається, що трьохрічний строк в межах якого може бути вчинено виконавчий напис законодавець пов`язує з моментом виникнення права вимоги, при цьому обумовлює, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, строк позовної давності зі звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису сплив у вересні 2018 року. Отже, на підставі вищезазначеного можна зробити висновок, що виконавчий напис нотаріуса №4836 від 25.03.2021 був вчинений з порушенням вимоги ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» в частині строку для такої нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. Позивач не просить суд стягнути суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved