Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив суд стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 022,48 грн., а також судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 14.01.2020 року між АТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3, відповідно до умов якого відповідачка отримала споживчий кредит у розмірі 125 000 грн., строком користування по 13.01.2021 року включно зі сплатою 22 % річних за користування кредитом, та 44 % річних у разі прострочення повернення кредиту. Додатком № 2 до вказаного кредитного договору, встановлено погоджений сторонами графік платежів, що є невід`ємною частиною договору. Станом на 22.02.2022 року відповідачкою було лише частково здійснено погашення кредиту, а тому у неї утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 87 000 грн. та за відсотками у розмірі 26 022,48 грн. Позивачем 19.01.2021 року та 17.11.2021 року на адресу відповідачки направлялись вимоги про сплату заборгованості за зазначеним кредитним договором, однак вони були залишені без відповіді. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 63-64). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2022 року було здійснено перехід до розгляду справи у порядку спрощеного позовного із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 66). Позивач у судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась повторно, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву чи заперечень на позовну заяву не подала, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. 14.01.2020 року між АТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3, відповідно до умов якого відповідачка отримала споживчий кредит у розмірі 125 000 грн., строком користування по 13.01.2021 року включно зі сплатою 22 % річних за користування кредитом, та 44 % річних у разі прострочення повернення кредиту (а.с. 10-13). Відповідно до п. 2.1. зазначеного кредитного договору кредит надається шляхом видачі позичальником готівкових коштів через касу банку чи перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок позичальника в банку, в межах суми, визначеної п. 1.1. договору. Згідно з умовами п. 2.1.2. кредитного договору моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових коштів через касу банку або день перерахування безготівкових грошових коштів на його поточний рахунок, відкритий у банку, в сумі кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсягу, фактично надавши 14.01.2020 року позичальником, у відповідності до положень кредитного договору, кредитні кошти у розмірі 125 000 грн., шляхом їх переказу на поточний рахунок відповідачки, що підтверджується відповідним меморіальним ордером (а.с. 17). Відповідно до п. 1.1. вказаного кредитного договору сторони домовились, що повернення споживчого кредиту та сплата нарахованих відсотків здійснюється позичальником у відповідності до графіку платежів, який є додатком № 2 до цього договору та є його невід`ємною частиною. Як вбачається із розрахунку заборгованості, який не був спростований відповідачкою, станом на 22.02.2022 року у відповідачки виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 87 000 грн. (а.с. 19). Крім того, згідно із п. 2.4. зазначеного договору, сплата відсотків за користування кредитом, що нараховані в поточному місяці, здійснюються позичальником, тобто [PERSON] , у валюті кредиту щомісячно, у відповідності до графіку платежів, передбаченого п. 1.1. цього договору, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або перерахуванням безготівкових коштів з поточного рахунку позичальниці на відповідний рахунок банку, вказаний у п. 2.5. цього договору. Оплата нарахованих відсотків здійснюється позичальником не пізніше останнього робочого дня поточного звітного календарного місяця, в якому нараховані відсотки. При несплаті відсотків в такий строк, вони вважаються простроченими з першого дня наступного календарного місяця. А пунктом 2.3. - встановлено, що розрахунковим періодом для нарахування відсотків є період з першого по останнє число поточного місяця за кожний календарний день, виходячи із 360 днів у році, за фактичний період користування кредитом. Однак, як вбачається із розрахунку заборгованості за відсотками, який не був спростований відповідачкою, станом на 22.02.2022 року, у відповідачки виникла заборгованість за відсотками у розмірі 26 022,48 грн. (а.с. 20). Позивачем 19.01.2021 року та 17.11.2021 року на адресу відповідачки направлялись вимоги про сплату заборгованості за зазначеним кредитним договором, однак вони були залишені без відповіді (а.с. 21-24; 32-35). Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а за ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані збитки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована та змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язання по поверненню кредитних коштів з неї підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3 від 14.01.2020 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 87 000 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 26 022 грн. 48 коп., а всього підлягає стягненню - 113 022 грн. 48 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved