Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на їхню користь розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття з 11.01.2020 по 05.09.2020 в сумі 7 065,70 грн. В обгрунтування вимог заяви зазначають, що 05.09.2019 відповідач особисто подала заяву про надання статусу безробітного, в якій власноруч вказала, що не відноситься до категорії зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також, відповідач повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття. Наказом Оболонської районної філії КМЦЗ №НТ190911 від 11.09.2019 відповідачу надано статус безробітного з 05.09.2020. Згідно наказу від 12.09.2019 №НТ190912 як застрахованим особам без урахування страхового стажу відповідно до ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 12.09.2019. Наказом Оболонської районної філії КМЦЗ від 07.09.2020 №НТ200907 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку виплати. Наказом Оболонської районної філії КМЦЗ №НТ210121 від 21.01.2021 відповідачу припинено реєстрацію як безробітного у зв`язку з встановленням факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи. Так, при здійсненні обміну інформацією з Пенсійним Фондом України позивачем виявлено іфнормацію про нарахований відповідачу дохід в ГУ МВС України в м. Києві у період перебування на обліку в центрі зайнятості у статусі безробітної. 12.01.2021 Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення №58. Згідно висновків Акту - [PERSON] на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2019 №640/14667/19 наказом ГУ МВС України в м. Києві від 11.01.2021 №1 о/с поновлено на посаді з 24.07.2019. Згідно розрахункового листа їй нарахована виплата за рішення суду у сумі 15 033,54 грн за період 24.07.2019 по 12.12.2019. 11.01.2020 ліквідаційна комісія ГУ МВС України в м. Києві листом №1/48-Нч повідомила [PERSON] про поновлення наказом №1 о/с від 11.01.2020 на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління ГУ МВС України в м. Києві та надіслали завірену копію вищезазначеного наказу. Таким чином, перебуваючи на обліку в Оболонській районній філії КМЦЗ відповідач не повідомила про поновлення наказом №1 о/с від 11.01.2021 на роботі за рішенням суду, відтак не належала до числа безробітних з дня видання відповідного наказу. Оболонською районною філією КМЦЗ 26.01.2021 видано наказ №11/278-02/21, відповідно до якого прийнято рішення щодо повернення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. Згідно довідки-розрахунку від 22.01.2020 №42 розмір нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття з 11.01.2020 по 31.01.2020 становить 7 065,70 грн. Відповідач відмовилась ознайомлюватися з рішенням про повернення коштів, про що складено відповідний акт від 26.01.2021. Відповідач у добровільному порядку вищезазначені кошти не повернула. Враховуючи викладене та те, що [PERSON] свідомо не повідомила позивача про поновлення на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління ГУ МВС України в м. Києві наказом від 11.01.2021 на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, що свідчить про недобросовісність її дій, сума виплаченого матеріального забезпечення за період з 11.01.2020 по 31.01.2021 в розмірі 7065,70 грн підлягає поверненню. Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачем на адресу суду направлено відзив на позовну заяву, який долучено до справи 10.06.2022. Так, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. З 05.09.2019 по 21.01.2021 вона перебувала на обліку в Оболонській районній філії КМЦЗ у статусі безробітної. Наказом від 11.01.2020 №1 о/с відповідач поновлена на посаді з 24.07.2019. Згідно наказу від 27.03.2020 №12 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ в запас згідно пп. «г» (через скорочення штатів) п. 64. З наказом ГУ МВС України від 11.01.2020 №1 о/с та наказом від 27.03.2020 №12 о/с вона особисто була ознайомлена лише 25.06.2020, про що свідчить її власноруч проставлені відмітки про ознайомлення з наказами та їх отримання (за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15). Тобто, відповідач одночасно дізналась про своє поновлення на посаді та про своє звільнення з посади фактично без допущення до роботи. Відповідач стверджує, що не отримувала від ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в м. Києві ані листа, ані завіреної копії наказу про поновлення на посаді в 2020 році, проте отримала 18.05.2021 засобами поштового зв`язку конверт з листом «Про надання інформації» від ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві, але без додатку. Як вбачається з позовної заяви позивач стверджує, що відповідачу надано статус безробітного з 05.09.2020, а згідно з наказом від 12.09.2019 №НТ190912 відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 12.09.2019. Тобто, позивач стверджує, що відповідачу надано статус безробітного майже через рік з дня винесення відповідного наказу. Окрім того, як вбачається з рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2019 у справі №640/14667/19 у судовому засіданні 13.11.2019 ухвалено про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення надалі судового засідання та виклику учасників справи. Відтак, з огляду на зазначене, дії посадових осіб Оболонської районної філії КМЦЗ не є такими, що відповідають вимогам законодавства України, а тому стягнення коштів за наказом, який був прийнятий із порушенням законодавства України, є в свою чергу також протиправним. Окрім іншого, відповідач вказує на невідповідність розміру нарахованого та виплаченого відповідачу розміру матеріального забезпечення з 11.01.2020 по 31.01.2020. Також, відповідач зазначає, що нею була подана скарга до Київського міського центру зайнятості з приводу протиправних дій посадових осіб Оболонської районної філії КМЦЗ та посадових осіб відділу розслідування страхових випадків КМЦЗ, а також про скасування наказу про стягнення коштів. Також, відповідач зазначила, що виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, є доволі суперечливими, докази на підтвердження вказаних обставин надані не в повному обсязі, що дає їй підстави стверджувати про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. У свою чергу, представник позивача направив на адресу суду відповідь на відзив, який судом було долучено до матеріалів справи 10.06.2022. Так, представник позивача, ознайомившись з відзивом на позовну заяву, зазначає, що з метою підтвердження дати ознайомлення з наказом про поновлення відповідача на посаді від 11.01.2020 №1 о/с позивач листом звернувся до ГУ МВС України в м. Києві, на що останні повідомили про те, що 11.01.2020 ліквідаційна комісія ГУ МВС України в м. Києві листом №1/48-Нч повідомила [PERSON] про поновлення на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління ГУ МВС України в м. Києві та надіслала копію вищезазначеного наказу. Таким чином, відповідач перебуваючи на обліку в Оболонській районній філії КМЦЗ не повідомила про поновлення на роботі за рішенням суду, відтак не належала до числа безробітних з дня видання відповідного наказу. Окрім того, представник позивача вказує, що при підготовці тексту позовної заяви сталась технічна помилка та помилково зазначено, що відповідачу надано статус безробітного з 05.09.2020 замість вірного 05.09.2019, що підтверджується витягом з наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] . Також, у позовній заяві помилково зазначено період за який виплачено та нараховано матеріальне забезпечення на випадок безробіття з 11.01.2020 по 31.01.2020 замість вірного періоду з 11.01.2020 по 05.09.2020. Зауважив, що при здійсненні обміну інформацією з Пенсійним фондом України 30.11.2020 позивачем виявлено інформацію про нарахований відповідачу дохід в березні 2020 року у період перебування на обліку в центрі зайнятості у статусі безробітної. Твердження вдповідача про те, що з боку позивача є порушення законодавства не є таким, що відповідає дійсності. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання особисто не з`явилася, явку уповноваженого представника не забезпечила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. За таких обставин, суд вважає, що ним було вжито всіх залежних від нього заходів для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на участь у судовому засіданні та наданні правових позицій щодо заявлених позовних вимог, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача та його представника. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.09.2019 [PERSON] звернулася до Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та із заявою призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі? передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 9-10). У вказаній заяві про надання статусу безробітного відповідач [PERSON] підтвердила своїм підписом про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах та за вислугу років не призначено тощо. Окрім того, відповідач ознайомилась з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соцальних послуг, що визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до Додатку №2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного «Права та обов`язки зареєстрованих безробітних», який підписано відповідачем 12.09.2019, остання ознайомлена з обов`язками безробітного, зокрема, з тим, що безробітний зобов`язаний своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації (а.с. 11). Згідно відомостей, що містяться у Персональній картці №027819090300011 відповідачу [PERSON] було надано статус безробітного з 05.09.2019 (а.с. 12-13). Як убачається з витягу з наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] (ПК №027819090300011), виданий Оболонською районною філією Київського міського центру зайнятості КМЦЗ: наказом від 11.09.2019 №НТ190911 затверджено надати статус безробітного з 05.09.2019; наказом від 12.09.2019 №НТ190912 затверджено призначити допомогу по безробіттю з 12.09.2019 по 05.09.2020; наказом від 12.09.2019 №НТ190912 затверджено розпочати виплату допомоги по безробіттю з 12.09.2019; наказом від 07.09.2020 №НТ200907 затверджено припинити виплату допомоги по безробіттю з 06.09.2020; наказом від 21.01.2021 №НТ210121 затверджено припинити реєстрацію безробітних з 21.01.2021; наказом від 26.01.2021 №НТ210126 затверджено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та повернути кошти за рахунок роботодавця з 12.09.2019; наказом від 26.01.2021 №НТ210126 затверджено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» - сума боргу 7 065,70 грн по 05.09.2020 (а.с. 14-15). Так, згідно Акту №58 від 12.01.2021 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення встановлено, що в результаті обміну інформації Державного центру зайнятості з Пенсійним фондом України отримана інформація про нарахований дохід [PERSON] в ГУ МВС України в м. Києві у період перебування особи на обліку в центрі зайнятості у статусі безробітної з 05.09.2019 по теперішній час. Висновки розслідування: [PERSON] звільнена з ГУ МВС України в м. Києві з 23.07.2019 згідно з пп. «г» (через скорочення штатів) п. 64; наказом ГУ МВС України в м. Києві від 11.01.2020 №1 о/с на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2019 №640/14667/19 [PERSON] поновлена на посаді з 24.07.2019; згідно наказу від 27.03.2020 «12 о/с [PERSON] звільнена з органів внутрішніх справ в запас згідно з пп. «г» (через скорочення штатів) п. 64; згідно розрахункового листа за квітень 2020 року [PERSON] нарахована виплата за рішенням суду у сумі 15 033,54 грн за період з 24.07.2019 по 12.12.2019 (а.с. 16-17). Так, відповідно до наказу ГУ МВС України в м. Києві від 23.07.2019 №15 о/с звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України майора міліції оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві [PERSON] 23.07.2019 (а.с. 18). Згідно з наказом ГУ МВС України в м. Києві від 11.01.2020 №1 о/с [PERSON] поновлено на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві з 24.07.2019. Підстава - рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2019 №640/14667/19 (а.с. 19). Відповідно до наказу ГУ МВС України в м. Києві від 27.03.2020 №12 о/с звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві [PERSON] 04.04.2020 (а.с. 20). Як убачається із розрахунку заробітної плати за квітень 2020 року [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , здійснено виплату за рішенням суду в розмірі 15 033,54 грн (а.с. 21). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , виданої Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.07.2020, за період з 24.07.2019 по 12.12.2019 загальна сума доходу становить 15 033,54 грн (а.с. 22). Відділом бухгалтерського обліку Київського міського центру зайнятості 22.01.2021 за №42 складено довідку-розрахунок, відповідно до якого [PERSON] , яка була зареєстрована як безробітна в Оболонській районній філії КМЦЗ отримала допомогу по безробіттю за період з 11.01.2020 по 05.09.2020 у розмірі 7 065,70 грн, яка підлягає поверненню (а.с. 25). Згідно з наказом Оболонської районної філії Київського міського центру зайнятості визнано виплачене матеріальне забезпечення [PERSON] за період з 11.01.2020 по 05.09.2020 у розмірі 7 065,70 грн безпідставним та таким, що підлягає поверненню з вини особи (а.с. 23-24). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. У статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» вказано, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Статтею 44 вказаного Закону визначено, що зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2018 року у справі №545/164/17-ц). Отже, судом встановлено, що [PERSON] , яка була зареєстрована як безробітна в Оболонській районній філії КМЦЗ з 05.09.2019 по 05.09.2020, була поновлена на посаді в органах внутрішніх справ наказом від 11.01.2020 та продовжувала отримувати допомогу по безробіттю за період з 11.01.2020 по 05.09.2020, розмір якої склав 7 065,70 грн. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог відповідач вказувала на те, що була не обізнана про існування наказу ГУ МВС України в м. Києві від 11.01.2020 №1 о/с про поновлення її на посаді, а отримала зазначений наказ лише 25.06.2020. Так, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №640/14667/19 ухвалено, зокрема: поновити [PERSON] ( [ADDRESS] , р.н.о.к.п.п.: [NUMBER] ; ( [NUMBER] )) на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління Головного управління МВС України в м. Києві з 24.07.2019 року; допустити негайне виконання постанови в частині поновлення [PERSON] ( [ADDRESS] , р.н.о.к.п.п.: [NUMBER] ; ( [NUMBER] )) на посаді оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Дарницького районного управління Головного управління МВС України в м. Києві з 24.07.2019 року. Також, 27.02.2020 Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №640/14667/19 ухвалив постанову за результатами розгляду скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, суддя Кармазін О.А.) у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Дарницького районного управління Головного управління МВС України в м. Києві про визнання неправомірним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії. З указаної постанови вбачається, що [PERSON] була присутня під час розгляду справи в Шостому апеляційному адміністративному суді, що свідчить про те, що відповідач була обізнана про ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення її на роботі, яке в цій частині підлягало негайному виконанню незалежно від його оскарження. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Отже, [PERSON] будучи позивачем у справі №640/14667/19, де предметом спору було, зокрема, поновлення її на роботі, була зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи викладене суд дійшов переконливого висновку про те, що посилання відповідача [PERSON] на те, що вона не була обізнана про існування наказу ГУ МВС України в м. Києві від 11.01.2020 №1 о/с про поновлення її на посаді не підтверджено належними та достатніми доказами. Інші доводи, зазначені відповідачем у відзиві на позов, не заслуговують на увагу суду, оскільки зводяться до зауважень на технічні помилки у тексті позовної заяви та спростовані наданими позивачем доказами, які були досліджені під час розгляду справи по суті. Судом встановлено, що відповідач всупереч вищевикладеним вимогам законодавства України та існуючому обов`язку не повідомила позивача про поновлення її на посаді в органах внутрішніх справ та безпідставно отримувала допомогу по безробіттю у період з 11.01.2020 по 05.09.2020. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є правомірним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved