Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

09.09.2021 [PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до АТ "Перший Український Міжнародний Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний\~виконавець виконавчого\~округу м.\~Києва Клітченко О.А.,\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Хара Н.С., та просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №26528, вчинений приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С. від 07.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості у розмірі 17995, 82 грн; стягнути з АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти за виконавчим написом нотаріуса у розмірі 20195, 40 грн; стягнути з АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 3016, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №60655747 від 19.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український міжнародний Банк" заборгованості у розмірі 17995, 82 грн на підставі виконавчого напису нотаріуса №26528, виданого 07.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.. Розпочалося примусове стягнення та відрахування боргу з грошового забезпечення позивача як військовослужбовця та згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.06.2021 було закінчено виконавче провадження у зв`язку з погашенням боргу. Згідно довідки, виданої приватним виконавцем від 01.06.2021 № 21363, у ході проведення виконавчих дій стягнуто 20195, 40 грн з яких: сума боргу за виконавчим документом 17995, 82 грн; основна винагорода приватного виконавця 1799, 58 грн; витрати виконавчого провадження 400, 00 грн. Таким чином, загальна сума стягнутого боргу з урахуванням витрат виконавчого провадження складає 20195, 40 грн. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №11722. Зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Як на підставу вчинення виконавчого напису нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. Однак станом на день видачі спірного виконавчого напису п.2 вказаного Переліку "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" був нечинним, тобто така обставина дає підстави дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базується на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчинення зміни до Переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягненню заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням. Документами, за якими стягнення заборгованості за кредитними договорами провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені кредитні договори, однак, позивач жодних нотаріально посвідчених договорів з відповідачем не укладав, а відтак відсутні докази того, що укладений між товариством та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, зазначає, що у нього відсутня будь-яка\~ заборгованість за кредитним договором, а тим більше вона не є безспірною, оскільки на адресу позивача не надходило вимоги повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу; на адресу позивача не надходило повідомлень про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Оскільки з позивача було безпідставно стягнуто 20195, 40 грн, тому вважає, що ці кошти мають бути повернуті на підставі ст.1212 ЦК України. Враховуючи вищевикладене вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки порушує його законні права та інтереси, та просить позов задовольнити. 09.09.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.21-22). 13.09.2021 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.23-24). 12.01.2022 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с.51-53) та зазначає, що банк не погоджується з викладеними у позовній заяві доводами щодо повернення грошових коштів як таких, що набуті банком безпідставно відповідно до ст.1212 ЦК України, оскільки застосування глави 83 ЦК України можливе лише у тому випадку, коли є факт безпідставного збагачення однієї особи за рахунок іншої, однак, банк надав кредитні кошти позивачу на підставі укладеного між позивачем і банком договору та на підставі ст.1054 ЦК України. Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування статті 1212 ЦК України. Між банком і позивачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути і сплатити відсотки за їх користування на умовах укладеного договору. Позивач не виконав кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим банк був вимушений ініціювати заходи зі стягнення кредитної заборгованості у позасудовому порядку. Вважає, що оскільки відносини позивача та банку грунтуються на правовій підставі - кредитному договорі, який є чинним, тому наявність договору є достатньою правовою підставою повернення банку грошових коштів, які були отримані позивачем на підставі договору в тимчасове платне користування. Банк не здійснював дій щодо збагачення за рахунок позивача, а позивач не є потерпілою особою. 18.01.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив (а.с.65-68). Зазначає, що згідно п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, тому посилання відповідача на те, що\~ст.1212 ЦК України\~на дані правовідношення не поширюється, є помилковим. Відтак, враховуючи, що виконавче провадження було закінчено, а відповідачем АТ "ПУМБ" не заперечується отримання коштів на підставі виконавчого напису, який є незаконним та оскаржується позивачем, тому вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки у випадку визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. Крім того, зазначає, що у випадку якщо у позивача дійсно існує заборгованість перед відповідачем, то така повинна бути погашена у інший спосіб, аніж шляхом утримання коштів, стягнутих у виконавчому провадженні № 60655747 від 19.11.2019. При цьому тіло кредиту позивачем було сплачене. Оскільки між сторонами наявний спір щодо розміру заборгованості, тому такий спір мав би бути вирішений в судовому порядку. Позивач у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.119). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.50, 91, 97, 109, 113), причини неявки суду не повідомив. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус\~Київського\~міського\~нотаріального округу\~Хара\~Н.С.у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.37-38, 89-90, 95-96, 105-106, 115-116), причини неявки суду не повідомила. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний\~виконавець виконавчого\~округу\~м.\~Києва\~Клітченко О.А.у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49, 98, 99, 110, 114), причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані\~сторонами документи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі обставини\~справи,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~значення для\~розгляду справи\~і вирішення\~справи по\~суті,суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 07.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №26528, яким нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №200778294801 від 10.02.2017 року, укладеним ним із ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником якого є АТ "Перший Український Міжнародний Банк", заборгованість за кредитним договором №200778294801 від 10.02.2017 року. Строк платежу за Кредитним договором №200778294801 від 10.02.2017 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.09.2018 року по 18.09.2019 року. Сума заборгованості складає 17495, 82 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4801, 68 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 300, 00 грн, прострочена заборгованість за процентами становить 8362, 68 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту становить 3622, 64 грн, строкова заборгованість за комісією становить 0, 00 грн, строкова заборгованість за процентами становить 408, 82 грн. Плата за вчинення виконавчого напису становить 500, 00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, 17995, 82 грн. (а.с.10). 19.11.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №60655747 за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого напису №26528 від 07.11.2019 (а.с.9). 01.06.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. закінчено виконавче провадження №60655747 за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого напису №26528 від 07.11.2019 у зв`язку з погашенням заборгованості за виконавчим документом у повному обсязі (а.с.11). Як вбачається з копії листа приватного виконавця О.А. Клітченко №21363 від 01.06.2021 у ході проведення виконавчих дій стягнуто 20195, 40 грн, з яких: сума боргу за виконавчим документом - 17995, 82 грн; основна винагорода приватного виконавця - 1799, 58 грн; витрати виконавчого провадження - 400, 00 грн (а.с.12). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С., від 07.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості у розмірі 17995, 82 грн, оскільки відсутні належні\~та допустимі\~докази на\~підтвердження безспірності\~заборгованості,\~є недоведеним\~факт надання\~стягувачем нотаріусу\~всіх необхідних\~документів,\~що підтверджують\~безспірність заборгованості,\~та дотримання\~нотаріусом при\~вчиненні виконавчого\~напису всіх\~вищезазначених вимог\~Закону. Щодо позовної вимоги про стягнення з АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на користь [PERSON] безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса у розмірі 17995, 82 грн, то слід зазначити, що відповідно до \~ст.1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ч.1\~ст.177 ЦК України\~об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Як вбачається з матеріалів справи 19.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м.Київ Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження ВП №60655747 щодо примусового виконання виконавчого напису № 26528 від 07.11.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення із [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості у розмірі 17995, 82 грн. На погашення заборгованості за ВП №60655747 від 19.11.2019 позивачем було сплачено відповідачу 17995, 82 грн, що підтверджується листом приватного виконавця О.А. Клітченко №21363 від 01.06.2021 (а.с.12). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С., від 07.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості у розмірі 17995, 82 грн, з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 по справі №910/1531/18, сплачені позивачем кошти за оспорюваним виконавчим написом у розмірі 17995, 82 грн підлягають поверненню позивачу згідно\~ст.1212\~ЦК України як безпідставно набуті кошти. При цьому судом враховано, що решта суми стягнутих коштів були набуті не відповідачем, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з квитанції №0.0.2258728356.1 від 09.09.2021 року за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816, 00 грн (а.с.7), тому наявні достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 1816, 00 грн. Що стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то на підтвердження понесених витрат позивач надав договір про надання правової допомоги від 25.08.2021, укладений між адвокатом Мариніною М.О. та Ларіонцевим А.І., акт приймання-передачі юридичних послуг від 25.08.2021, квитанцію №34108305 від 25.08.2021 (а.с.17, 18, 19). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи надані суду докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 900, 00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме поштових витрат у розмірі 300 грн 00 коп.

Outcome: partial