Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

21.09.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 14.02.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачем, про що було складено відповідний актовий запис №173. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного. Подружні відносини між ними фактично припинені з квітня 2017 року, спільне господарство не ведеться, спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2022 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, також подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 14 лютого 2001 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблений актовий запис №173, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.04.2018 року. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих повторно Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 17.04.2018 року. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на подружнє життя та сімейні обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, у зв`язку з чим вирішили розірвати шлюб. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію сторін стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків та спільне не бажання подружжя відновлювати сім`ю, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved