Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

В грудні 2021 року Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області звернулася до суду з позовною заявою в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , в якій просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї аліменти. Стислий виклад позиції позивача. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітніх доньок: [PERSON] [INFO] (у графі мати записана [PERSON] , у графі батько записаний [PERSON] , відомості про батька дитини в актовому записі про народження внесені згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України), а також [PERSON] [INFO] (у графі мати записана [PERSON] , у графі батько - [PERSON] , відомості про батька внесені на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України). Оскільки до служби у справах дітей Лиманської селищної ради неодноразово надходили скарги на гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] стосовно невиконання останньою своїх батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , так як відповідачка регулярно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює, не займається вихованням дітей, умови проживання незадовільні, будинок потребує ремонту. У зв`язку з вищезазначеним, орган опіки та піклування служби у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області звернувся до суду з позовом про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітніх - [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, у встановлений судом строк відзив на позов не подала. Заяви, клопотання. 01.07.2022 року до канцелярії суду від служби у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області було подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів. (а.с. 77) 12.07.2022 року представник позивача Мосьпан А.О. подала заяву, згідно якої просила відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з тим, що відповідачці необхідний час для ознайомлення з позовною заявою. (а.с. 104) 12.07.2022 року на адресу суду надійшла заява від відповідачки, згідно якої остання просила відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з тим, що їй необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи.(а.с. 107) 28.09.2022 року від відповідачки [PERSON] надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі, а також того ж дня до канцелярії суду була подана заява від представника позивача про проведення підготовчого судового засідання без її участі, не заперечувала про закриття підготовчого судового засідання. 27.10.2022 року на адресу суду надійшла заява від позивача, згідно якої остання підтримує позовні вимоги, просить розгляд справи провести без її участі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, у разі неявки до суду належно сповіщеного відповідача без поважної причини, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала, не подала відзив. Процесуальні дії у справі. 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 70). 28 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Громадянка [PERSON] , відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого РВ у м. Львів ГУДМС України у Львівській області 7 грудня 2012 р. (а.с. 7) є матір`ю [PERSON] , [INFO] , згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.03.2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис №1217 від 11.03.2010 року). У графі мати записана [PERSON] , у графі батько записаний [PERSON] . (а.с. 9) Відповідно до довідки від 20.11.2021 р. № 1372/22.28-108 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в актовому записі про народження №1217 від 11.03.2010 р., складеному на [PERSON] , яка народилася [INFO] внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. (а.с. 10) [PERSON] , [INFO] , згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.01.2015 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (актовий запис №241 від 22.01.2015 року) є [PERSON] , у графі батько записаний [PERSON] . (а.с. 8) Відповідно довідки від 20.11.2021 р. № 1371/22.28-108 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в актовому записі про народження № 241 від 22.01.2015 р., складеному на [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України. (а.с. 11) 01.11.2021 року о 14:30 до служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення від сусідки щодо родини [PERSON] в повідомлені йшлося, що на передодні [PERSON] , разом з старшим сином [PERSON] , в алкогольному сп`янінні лежать біля будинку. Двоє дітей бігали на подвір`ї, зовнішній вигляд дітей був брудний. (а.с. 12) 03.11.2021 року служба у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області отримала листа від служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації щодо скарги на гр. [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Зі скарги стало відомо, що гр. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно двох малолітніх дітей, будинок в якому проживає родина, знаходиться в аварійному стані, відключена вода, світло та газ. (а.с.13) Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї, який був зроблений 04.11.2021 р., головним спеціалістом ССД та інспектором в будинку за адресою: [ADDRESS] , умови проживання не відповідають санітарним нормам. В будинку брудно, відсутнє світло, газ, водопостачання, немає запасів їжі. Речі брудні, зберігаються в пакетах. Територія брудна, є склад пляшок з алкоголем. Відсутня ванна і туалет в будинку та на території подвір`я. На території є 5 аварійних приміщень. Холодильник відсутній. Для виховання та розвитку дітей не створені умови, іграшок немає, діти брудні. (а.с. 14) Того ж дня [PERSON] написала заяву, що зобов`язується створити нормальні умови проживання для дітей, які не загрожують їх життю та здоров`ю упродовж двох тижнів. (а.с. 15) Згідно з висновком оцінки потреб сім`ї [PERSON] , від 08.11.2021 року, будинок небезпечний для проживання дітей, потребує капітального ремонту, погашення боргів та підключення електроенергії та водопостачання. Сім`я [PERSON] взята під соціальний супровід. (а.с. 16) Відповідно до наказів №068/21 та №067/21 від 08.11.2021 року виданого Службою у справах дітей Лиманської селищної ради [PERSON] та [PERSON] взято на первинний облік служби у справах дітей, як діти які опинились в складних життєвих обставинах. (а.с. 17, 18) Відповідно до довідки №83 від 08.11.2021 р. та характеристики від Лиманської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1, на ученицю 6 класу, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] навчається в даній школі з 5 класу. Навчається на достатньому та середньому рівнях майже по всіх предметах. Мати дитини, [PERSON] , безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків не відвідує школу, не контролює виконання домашніх завдань, на контакт з класним керівником не виходить. (а.с. 19,20) 21.11.2021 р. до служби звернулась сусідка даної сім`ї та було виявлено, що діти [PERSON] бігають попід хатами сусідів та просять їсти; діти мають занедбаний вигляд, одягнені не по сезону та голодні; менша дитина кашляла. (а.с. 21) Згідно з актом обстеження умов проживання від 11.11.2021 р., сім`ї [PERSON] , мешканки за адресою: [ADDRESS] , будинок складається з 2 кімнат та кухні. Умови проживання не відповідають санітарним нормам, будинок брудний, холодний, відсутні умови проживання (газ, електроенергія), запасів їжі немає, відсутні душ і туалет. Є склад пляшок від алкогольних напоїв. Територія біля будинку брудна, зарості трави та бур`яну. Для дітей не створені нормальні умови життя, відсутні іграшки та книги. До складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 22) Відповідно до характеристики виданої Лиманською селищною радою на гр. [PERSON] , встановлено, що за час проживання на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області гр. [PERSON] , [INFO] , з 2019-2020 року стояла на обліку, як сім`я яка опинилась в складних життєвих обставинах. В 2021 році надходили скарги, щодо неналежного виховання неповнолітніх дітей та надмірне вживання алкоголю. Стоїть на обліку в службі у справах дітей Лиманської селищної ради та в службі соціального захисту, притягнута до адміністративної відповідальності. Веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дітей, будинок знаходиться в аварійному стані, офіційно не працює. (а.с. 23) 18.11.2021 року служба у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області звернулась до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області для відібрання дітей у гр. [PERSON] без подальшого позбавлення батьківських прав, а також з проханням притягнути її до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. (а.с. 24), на що 19.11.2021 р. за №10658 Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області надав відповідь, що відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 05.11.2021 р. (а.с. 25) Листом №2912 від 19.11.2021 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області було повідомлено Керівника Роздільнянської місцевої прокуратури про відібрання дітей в гр. [PERSON] у зв`язку з безпосереднім виникненням загрози життю та здоров`ю дітей. (а.с. 26) Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.11.2021 року сім`ї [PERSON] , мешканки за адресою: [ADDRESS] , будинок складається з 2 кімнат та кухні. Умови проживання за два тижні не змінились, як і раніше в будинку антисанітарія, немає запасів їжі, присутній алкоголь. До складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 27) 19.11.2021 р. начальником служби у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області було направлено клопотання до в.о. начальника служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації про влаштування дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації». (а.с. 28), в результаті чого відповідно до актів прийому дітей до центру від 19.11.2022 року [PERSON] та [PERSON] були розміщенні в «Центрі соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації» (а.с. 29, 30) Відповідно до рішення виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 25.11.2021 №169/21-СР було вирішено негайно відібрати дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] та позбавити її батьківських прав відносно вищевказаних дітей. (а.с. 47 - 48), що підтверджується витягом до протоколу засідання виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району, Одеської області (а.с. 78 -80), яке було видано на підставі висновку комісії з питань захисту прав дитини, протокол закидання №6 від 18.11.2021 р. (а.с. 49), до якого додається акт проведення оцінки і рівня безпеки дитини на [PERSON] (а.с. 50 - 54) та [PERSON] (а.с. 55 - 59) Згідно копії листа №106 від 03.12.2021 року т.в.о. директора Центру соціально-психологічної реабілітації діти - [PERSON] та [PERSON] прибули у занедбаному стані, неохайно одягненні, речі брудні та мали неприємний запах; взуття не відповідало сезону; при огляді в дітей був виявлений педикульоз, а також були наявні ознаки ГРВІ. (а.с. 31) Згідно актів обстеження умов проживання від 21.12 2021 року, 02.02.2022 року, 07.02.2022 року, 22.06.2022 року після того як дітей: [PERSON] та [PERSON] було відібрано до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації мати не стала на шлях виправлення, не намагалася покращити житлові умови, продовжила вживати алкогольні напої (а.с. 82,83,84,85,86,90) Відповідно до пояснень [PERSON] від 17.02.2022 року, батько [PERSON] - [PERSON] виїхав з м. Львів до Криму, де згодом його посадили до в`язниці. (а.с.87) Згідно листа №01/22 від 18.02.2022 року начальника відділу соціального захисту Лиманської селищної ради [PERSON]. з`являється вдома дуже рідко, ночами. В будинку антисанітарія, мати не прикладає ніяких зусиль для покращення умов проживання родини. (а.с. 88) Відповідно до листа Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 31.03.2022 р. відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно листа Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 17.08.2022 року №67/6352 батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] з 09.03.2017 року оголошений у міжнародний розшук. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України . За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 753/2025/19) в постанові від 06 травня 2020 року, зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, оцінивши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зробив висновок у постанові від 29 липня 2021 року (справа № 686/16892/20), згідно якого позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Під час повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, судом встановлено, що мати дітей - [PERSON] взагалі жодного разу не намагалася покращити умови проживання будинку, а також не прикладала зусиль для повернення доньок додому. За період проживання дітей з матір`ю, остання регулярно вживала алкогольні напої, не займалась вихованням дітей, не піклувалась про забезпечення їх продуктами харчування, одягом, іграшками та іншими благами , за що неодноразово була притягнута до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, що проживання дітей з матір`ю - [PERSON] є небезпечним для їх життя та здоров`я. На підставі встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками відносно виховання дитини, що підтверджується матеріалами справи, та наразі змінити поведінку останньої у кращу сторону неможливо. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України суд при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В своїй позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки судом задоволено позов та позбавлено відповідачку батьківських прав, а відповідно до законодавства батьки зобов`язуються утримувати дитину до досягнення нею повноліття суд, вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку (доходів), що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 01.07.2022 року. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 2270 грн за задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав та за задоволення позову в частині стягнення аліментів. На підставі т. ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: approved