Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Представник КП «Наше місто» ЗМР звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок того, що відповідач не виконує свої обов`язки по сплаті житлово-комунальних послуг, утворилась заборгованість за період з вересня 2016 року по серпень 2022 року у загальній сумі 35885 грн. 40 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 09.09.2022 позовну заяву КП «Наше місто» ЗМР прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено розгляд справи. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила суд провести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.05.2016 № 25 вирішено створити комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради, яке рішенням від 24.06.2016 № 311 з 01.09.2016 року було визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 24.06.2016\~року виконавчим\~комітетом Запорізької\~міської ради\~прийняте рішення\~№ 311\~«Про визначення\~виконавця житлово-комунальних\~послуг»,\~відповідно до\~якого КП\~«Наше місто»\~з 01\~вересня 2016\~року є\~виконавцем послуг\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~прибудинкової території. За визначеннями, які зазначені у\~статті 1 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV «Про житлово - комунальні послуги»\~(далі - Закон № 1875-IV), чинному на момент виникнення спірних правовідносин, житлово - комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу\~фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги\~результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. В\~статті 1 Закону України «Про житлово\~комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189\~VIII, який набрав чинності 10 грудня 2017 року (далі\~Закон № 2189\~VIII), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (стаття 5 Закону № 2189\~. Згідно\~з ст. 13 ч. 1 п. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»( в редакції, чинній на час винекнення спірних правовідносин), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території санітарно-технічне обслуговування, обслуговування, внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) відноситься до житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 року № 495 «Про надання дозволу на укладення публічного договору» комунальному підприємству «Наше місто» дозволено укласти публічний договір (типовий договір) про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкової території з власниками, наймачами, орендарями житлових будинків комунальної власності міста шляхом оприлюднення його в офіційних засобах масової інформації. Публічний типовий договір про надання послуг утримання будинків споруд та прибудинкових територій опубліковано в газеті Запорізької міської ради «Запорізька Січ» 27.08.2016 року № 157. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки\~споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі\~(Постанова Верховного суду України\~від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13). Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг щодо реєстрації місця проживання фізичної особи вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] .04.1999 по теперішній час. Відповідач прямих договорів з постачальником послуг електроенергії та постачальниками послуг природного газу не має, договори на постачання природного газу та електроенергії укладені з постачальником даних послуг та КП «Наше місто» в господарському віданні якого знаходиться даний будинок, у зв`язку із чим КП «Наше місто» виставляє рахунки на компенсацію вартості електроенергії та спожитому природному газу, відповідно до «Правил користування електричною енергією» та « Правил постачання природного газу». Відповідно до частини 2 статті 205\~ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно зістаттею 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про нвадання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій в будинку де знаходиться квартира відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідач ними користуються та жодних претензій з цього питання до позивача не заявляв. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення, встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування. Водночас споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а й відмовитися в установленому порядку (за наявної технічної можливості) від їх отримання. Такий висновок цілком узгоджується з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 210/5796/16-ц. На адресу позивача з боку відповідача не надходило в письмовій формі відмови від укладення договору, що свідчить про прийняття пропозиції з боку відповідача на укладення договору згідно з ч. 3\~ст. 205 ЦК України. Згідно ст.ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог\~ЦК\~та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 5 типового публічного договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У відповідності до підпункту 1 п. 11 типового публічного договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем у період з вересня 2016 року по серпень 2022 року було надано послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за адресою місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , на загальну суму 39190 грн. 30 коп., яка складається з суми утримання будинку у розмірі 9598 грн. 63 коп., з суми відшкодування за спожиту електроенергію у розмірі 25609 грн. 31 коп. та з суми боргу за газопостачання у розмірі 3643 грн. 73 коп., за послугу з розподілу газу в розмірі 188 грн. 51 коп., технічне обслуговування систем газопостачання 150 грн. 12 коп. Відповідачем частково сплачено за вказаний період за відшкодування за електроенергію 730 грн. 00 коп., газ 2572 грн. 90 коп. та розподіл газу 2 грн. 00 коп. Однак у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з вересня 2016 року по серпень 2022 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 35885 грн. 40 коп., яка складається: з заборгованості за утримання будинку у розмірі 9598 грн. 63 коп., відшкодування за електроенергію у розмірі 24879 грн. 31 коп., за газ у розмірі 1070 грн. 83 коп., розподіл газу у розмірі 186 грн. 51 коп., технічне обслуговування систем газопостачання 150 грн. 12 коп., що підтверджується довідкою КП «Наше місто» за особовим рахунком № [NUMBER] , який оформлений на відповідача [PERSON] , та наданим позивачем розрахунком. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути, з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved