Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

24 червня 2021 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення до житлового приміщення та виділення 4/15 частки квартири в натурі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 24 лютого 1997 року позивач разом з членами сім`ї, а саме батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] , сестрою [PERSON] , племінницею [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] . Також позивач успадкував 1/15 частку квартири відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом. На даний час квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 4/15 частки; [PERSON] - 4/15 частки, [PERSON] - 4/15 частки; [PERSON] - 3/15 частки. Та теперішній час в даній квартирі проживає [PERSON] зі своєю сім`єю та [PERSON] зі своєю сім`єю. На пропозицію [PERSON] щодо усунення перешкод в користуванні та надання вільного доступу до квартири [ADDRESS] не відреагували ні [PERSON] , ні [PERSON] , ні [PERSON] . Вказав, що неодноразова звертався до відповідачів щодо вселення до спірної квартири, що є об`єктом спільної часткової власності, однак відповідачі на його вимоги не реагують та доступу до квартири не надають. Позивач, вказав, що іншого житла він не має та лише зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Просив суд зобов`язати усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] до вказаної квартири шляхом передачі ключів та надання доступу до вказаної квартири [PERSON] та виділити в натурі 4/15 частки квартири [ADDRESS] житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м. [PERSON] , стягнути з відповідачів судові витрати по справі в розмірі 1816,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2021 року, головуючим суддею у розгляді справи визначено суддю Слюсар Л.П. 25 червня 2021 року в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом був направлений запит до ВАДР Управління паспортної роботи, громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідь з якого надійшла на адресу суду 12 липня 2021 року. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 12 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. 28.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначив, що позивач по справі є сином відповідача [PERSON] , братом відповідача [PERSON] та дядьком відповідача [PERSON] . Спільна квартира є спільною частковою власністю сторін. Позивач зареєстрований та постійно (більше 20 років) проживає за іншими адресами, наразі він зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS] . Спірна трикімнатна квартира житловою площею 38,6 кв.м., в ній постійно проживає 7 осіб, з яких одна новонароджена дитина та одна літня (71 рік) жінка. Позивач по справі ніколи не виявляв жодного бажання жити за адресою [ADDRESS] , оскільки мешкає разом зі своєю родиною за адресою реєстрації. Жоден з відповідачів не створює позивачу жодних перешкод у користуванні власністю, більш того його мати (відповідач [PERSON] ) неодноразово запрошувала позивача відвідати її за місцем проживання на що позивач постійно відповідав відмовою та останнім часом (майже рік) взагалі перестав спілкуватися з власною матір`ю. Жодні комунальні платежі позивачем не сплачуються. Відповідач по справі [PERSON] у свою чергу вважає, що єдиною причиною звернення позивача до суду є бажання отримати компенсацію вартості 4/15 частки квартири, проте фінансовий стан відповідачів на даний час не дозволяє цього зробити. Вказав, що виділення в натурі частки у спірному майні не можливе. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. 07.12.2021 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої просив суд: зобов`язати усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON] до вказаної квартири шляхом передачі ключів та надання доступу до вказаної квартири [PERSON] та виділити в натурі 4/15 частки квартири [ADDRESS] житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м. [PERSON] , а в разі неможливості виділу в натурі частки квартири стягнути грошову компенсацію відповідно до розміру визначеному за результатами проведеної судово-будівельно-технічної, оціночної експертизи і стягнути з відповідачів судові витрати по справі в розмірі 1816,00 грн. 09.12.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Нестечко Д.С. надійшли заперечення на уточнену позовну заяву. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної, оціночної експертизи. 13.06.2022 року [PERSON] подано заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ринкової вартості 4/15 частки квартири [ADDRESS] , житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м. в розмірі 319346 грн. 93 коп.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 3193 грн. 47 коп. та витрати на проведення судового оціночно - будівельного дослідження в розмірі 3516 грн.00 коп., разом 6709 грн. 47 коп. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2022 року закрито підготовче провадження по справі. 29.09.2022 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ринкової вартості 4/15 частки квартири [ADDRESS] , житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 63,1 кв.м. в розмірі 413 402 грн. 93 коп.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 4134 грн. 03 коп. та витрати на проведення судового оціночно - будівельного дослідження в розмірі 3516 грн.00 коп., разом 7650 грн. 03 коп. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві та заяві про зменшення розміру позовних вимог. Відповідачі та представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань не надійшло. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, доходить висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло видане Виконкомом міської ради 24 лютого 1997 року згідно з розпорядженням №3/950-97 від 24 лютого 1997 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 квітня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О., зареєстровано в реєстрі за 3-226, спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його: дружина [PERSON] в 1/3 частці, дочка [PERSON] в 1/3 частці, син [PERSON] в 1/3 частці. Спадщина, на яку в указаних частках видано свідоцтво складається з права власності на 1/5 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтва про право на спадщину на 1/15 частку вказаної вище квартири видано [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/15 частина квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2324339312101. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленого Міським центром нерухомості 19.11.2020 року квартира знаходиться на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з: 1 коридор 8,2 кв.м.; 2 житлова -13,3 кв.м., 3 житлова -12,4 кв.м., 4 житлова -12,9 кв.м., 5 вбудована шафа -1,1 кв.м., 6 кухня 7,3 кв.м., 7 вбиральня (сполучена) 3,3 кв.м., лоджія 4,6 кв.м., загальна площа приміщень 63,1 кв.м., житлова площа 19,9 кв.м. Звертаючись з позовом позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь грошову компенсацію вартості 4/15 частки спірної квартири. В порядку ст. 15 ЦК України, ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358\~ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. У відповідності до ст.358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У відповідності до положень ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною частковою власністю сторін по справі, так позивач є власником 4/15 частки, відповідач [PERSON] є власником 4/15 частки; відповідач [PERSON] є власником 4/15 частки, відповідач [PERSON] 3/15 частки та квартира повністю знаходиться у користуванні відповідачів та членів їх сім`ї. Суд вважає, що правовідносини у цій справі регулюються саме положеннями ч.2 ст.364 ЦК України, що також прямо кореспондується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2925цс15 від 13 січня 2016 року, відповідно до якого випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст.364 ЦК України. Положення статті 365\~ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів по справі. Такі ж правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року (справа №1601/6226/12). За змістом ст.\~364\~ЦК України виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Тому положення зазначеної норми щодо надання згоди на грошову або іншу майнову компенсацію стосуються захисту прав саме того співвласника, який виявив таке бажання і реалізував його шляхом звернення до суду з позовом. В цьому випадку згода інших співвласників, які не заявили таких вимог, законом не вимагається. Заявляючи відповідні вимоги, позивач на підтвердження своїх позовних вимог щодо ринкової вартості 4/15 частки квартири надав висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-22/3587-ОБ від 01.06.2022 року складеного судовим експертом Голубєвою І.О. Відповідно до\~ч.ч.\~1,5,6\~ст.106\~ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Суд не приймає до уваги висновок експертного дослідження №ЕД-19/104-22/3587-ОБ від 01.06.2022 року складений судовим експертом Голубєвою І.О. на замовлення адвоката Келембет Ілони Миколаївни про проведення експертного оціночно-будівельного дослідження від 02.02.2022 року, відповідно до якого ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 63,1 кв.м. станом на 16.02.2022, могла складати 1197551,00 грн., оскільки в висновку не зазначено, що він виготовлений для подачі до суду та експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Суд приймає до уваги те, що позивач погоджується на отримання грошової компенсації, та те, що в свою чергу, згода відповідачів на це не є обов`язковою. Залишення неподільної речі у власності відповідачів не порушить їх прав, оскільки саме відповідачі проживають у спірній квартирі та користуються нею на власний розсуд Однак позивач просить суд стягнути грошову компенсацію солідарно з відповідачів, яким відповідно належить право спільної часткової власності, які не несуть солідарну відповідальність відповідно до діючого законодавства та відповідно і мають різні частки. Крім того позивачем заявлено вимогу щодо стягнення вартості грошової компенсації його частки, однак не заявлено вимоги щодо визнання за відповідачами права власності на зазначене майно та не визначено їх частки, а також не доведено чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Виходячи із вищевикладеного, аналізуючи обставини в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в позові то судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed