Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить суд: -припинити зобов`язання за Договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів №811/07/1-200, укладеним 04.05.2007 року між [PERSON] та АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є AT "Альфа-Банк", у зв`язку з його виконанням; -припинити заставу майна за Договором №811/07/1-200 від 04.05.2007 року, укладеним між [PERSON] та АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є AT "Альфа-Банк", у зв`язку із припиненням основного зобов`язання; -усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном шляхом внесення відомостей про припинення обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: провести реєстрацію відомостей про припинення обтяження рухомого майна, внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за Договором застави майна №811/07/1-200 від 04.05.2007 року, укладеним між [PERSON] та АКБ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є ІІАТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є AT "Альфа-Банк", який посвідчений приватним нотаріусом Гуревічовим Олегом Миколайовичем, та зареєстрований в реєстрі за №556, та внесений запис про накладення заборони відчуження зазначеного в Договорі застави майна, а саме: транспортний засіб GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] ; -стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витратити на правову допомогу в розмірі 7200,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.05.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту №811/07/1- 200 на купівлю автотранспортного засобу GREAT WALL HOVER. В цей же день укладено Договір застави майна №811/07/2-204 між банком та позивачем. Загальна вартість предмету застави становила 136 800 грн. Предметом застави став кредитний транспортний засіб GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , що належить позивачу. 22.05.2014 рішенням Харківського районного суду Харківської області стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №811/07/1-200 від 04.05.2007 у розмірі 101391,20 грн. та судові витрати у розмірі 1013,91 грн. На виконання вказаного рішення суду, видано виконавчий лист №635/1969/14ц від 18.06.2014 та відкрито виконавче провадження за №43943530. 28.05.2020 ухвалою Харківського районного суду Харківської області замінено стягувана у виконавчому провадженні №43943530 з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника AT «Альфа-Банк». 20.04.2021 виконавче провадження №43943530 з примусового виконання виконавчого листа №635/1969/14ц від 18.06.2014 закінчено на підставі п.9 ч. 1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із повним стягненням з боржника боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Кошти по виконавчому провадженню №43943530 були перераховані в повному обсязі на рахунки стягувача. Проте, станом на 23.09.2021 згідно відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна, легковий автомобіль GREAT WALL HOVER, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] заборонено відчужувати. Обтяжувач AT «Альфа-Банк» за договором застави №811/07/2-204 від 04.05.2007. 27.09.2021 позивач звернувся з листом до AT «Альфа-Банк» для надання довідки про виконання кредитного договору №811/07/1-200 від 04.05.2007, зняття заборони відчуження на автомобіль GREAT WALL HOVER реєстраційний № [NUMBER] шляхом звернення до реєстратора про виключення інформації про обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, проте відповідачем відповідь надана не була. Відповідач, як обтяжувач, не вживає передбачених заходів із зняття обтяжень на транспортний засіб GREAT WALL HOVER, у зв`язку із чим позивач позбавлений можливості володіти належним йому майном у повному обсязі. На підставі зазначеного позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 03.12.2021 позовну заяву [PERSON] передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 11.01.2022 позовна заява [PERSON] надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2022 головуючим суддею у справі визначено суддю Голосіївського районного суду м. Києва Машкевич К.В. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2022 позовну заяву залишено без руху. 25.01.2022 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. У встановлений ухвалою строк відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа пояснення щодо позову в порядку, передбаченому ст. 181 ЦПК України, не подала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 04.05.2007 між позивачем [PERSON] та АКБ «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено договір кредиту №811/07/1- 200 на купівлю автотранспортного засобу GREAT WALL HOVER. У цей же день було укладено Договір застави майна №811/07/2-204 між банком та позивачем. Загальна вартість предмету застави становила 136 800 грн. Предметом застави став кредитний транспортний засіб GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , що належить позивачу. Вбачається, що в зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, кредитор звернувся до суду про стягнення заборгованості за договором №811/07/1- 200 від 04.05.2007. Встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.05.2014 у справі №635/1969/ 14-ц, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №811/07/1-200 від 04.05.2007 у розмірі 101391,20 грн. та судові витрати у розмірі 1013,91 грн. На виконання вказаного рішення суду, видано виконавчий лист №635/1969/14ц від 18.06.2014 та відкрито виконавче провадження за №43943530. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2020 у справі №635/1969/14, замінено стягувана у виконавчому провадженні №43943530 з ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника AT «Альфа-Банк». Судом встановлено, що постановою заступника начальника Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.04.2021, виконавче провадження №43943530 з примусового виконання виконавчого листа №635/1969/14, виданого 18.06.2014, закінчено на підставі п.9 ч. 1 ст.39, ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним стягненням з боржника боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Згідно відомостей Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.09.2021, наявна заборона на відчуження легкового автомобіля GREAT WALL HOVER, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; обтяжувач AT «Альфа-Банк»; розмір основного зобов`язання 12404 дол. США. Вбачається, що 27.09.2021 позивач звернувся з листом до AT «Альфа-Банк» для надання довідки про виконання кредитного договору №811/07/1-200 від 04.05.2007 року, зняття заборони відчуження на автомобіль GREAT WALL HOVER реєстраційний № [NUMBER] шляхом звернення до реєстратора про виключення інформації про обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, однак лист позивача було залишено без реагування. Позивач, посилаючись на те, що відповідач, як обтяжувач, не вживає передбачених заходів із зняття обтяжень на транспортний засіб GREAT WALL HOVER, у зв`язку із чим він позбавлений можливості володіти належним йому майном, просить суд про задоволення позову, на що слід зазначити таке. Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.05.2014 у справі №635/1969/ 14-ц, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №811/07/1-200 від 04.05.2007 у розмірі 101391,20 грн. Таким чином, вказаним рішенням суду визначена повна заборгованість за кредитним договором №811/07/1-200 від 04.05.2007, яка була погашена позивачем [PERSON] в межах виконавчого провадження №43943530 в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Так, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.01.2018 у справі №910/27064/15, Суд дійшов висновку, що припиненням зобов`язання за кредитним договором є не дата вказана в договорі як кінцевий строк сплати коштів, а постанова, винесена відділом державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу, у зв`язку з погашенням боргу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що після виконання кредитних зобов`язань, АТ «Альфа-Банк» не видав позивачу довідку про закриття кредиту. Разом з тим, згідно позиції Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 у справі № 286/1693/17, наявність або відсутність довідки про відсутність заборгованості перед банком не впливає на права позивача, оскільки він виконав зобов`язання за кредитним договором. У постанові КСЦ Верховного суду від 17.10.2018 у справі№308/10886/15, Суд зробив висновок, що особи, зокрема позичальник та поручитель належним чином виконали свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з фактичним повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з позичальника та поручителя всієї суми заборгованості за цим договором, у зв`язку із чим таке зобов`язання припинилось на підставі статті 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки). У постанові КЦС Верховного суду від 20.02.2019 у справі №758/13462/15-ц, Суд дійшов висновку, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема, з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до cт. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України однією з підстав припинення права застави є припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно положень ст. 28 ЗУ «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а відтак вимоги позивача про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором №811/07/1-200 від 04.05.2007 та договором застави майна №811/07/1-200 від 04.05.2007, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.5 ст.43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. З огляду на зазначене, враховуючи те, що суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та договором застави майна, вимога позивача про припинення обтяження майна, яка є похідною, також підлягає задоволенню. Що стосується витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження надання позивачу правничої допомоги на суму 7200,00 грн до матеріалів справи було додано такі документи: договір про надання правничої допомоги №02/21 від 20.09.2021, укладений між адвокатом Кабанець В.О. та [PERSON].; акт приймання-передачі наданих послуг від 22.11.2021 на загальну суму 7200,00 грн.; ордер на надання правової допомоги Серія ПТ №166334 від 01.11.2021, виданий адвокатом Кабанець В.О. на ім`я [PERSON] ; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане на ім`я адвоката Кабанець В.О.; меморіальний ордер від 18.11.2021 про оплату [PERSON] авансового внеску за договором №02/21 від 20.09.2021 на ім`я адвоката Кабанець В.О. в розмірі 7000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме на підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Оскільки законодавство більше не містить встановленого граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, питання розподілу витрат пов`язане виключно із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями). Відповідно до позиції висловленої у постанові КАС ВС від 15 квітня 2021 року у справі №160/6899/20, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Заперечень стосовно стягнення судових витрат від відповідача не надходило. Суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 року у справі №922/619/18). За таких обставин, враховуючи що позивачем фактично було сплачено витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Таким чином позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. У відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2724,00 грн.

Outcome: partial