Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2005 року. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її вихованні та на її повному утриманні. Відповідач з 2016 року працює в Республіці Польщі, і отримує заробітну плату. Також зазначила, що відповідач самостійно добровільно пересилає грошові кошти на утримання дітей, однак це не є систематично. На підставі переліченого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також просила суд щорічно проводити індексацію розміру аліментів відповідно до закону. Ухвалою від 13 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Калюпін Ю.В., до судового засідання не з`явились надавши заяви з проханням провести розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачки та її представника на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , та [NUMBER] . З довідки Виконавчого комітету Покровської районної в місті Ради № 16485 від 13.10.2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З довідки про заробітну плату №265, виданої 02.11.2021 року Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №62 Криворізької міської ради вбачається,що загальна сума доходів [PERSON] за період з 01.10.2020-30.09.2021 року становить 83242,26 грн. Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких фактичних обставин, встановлених судом, враховуючи, що на утриманні позивачки перебувають неповнолітні діти, яких відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення ними повноліття, то вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача, суд виходить з наступного обґрунтування. За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Також за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 грн., з 1 липня - 2744 грн., з 1 грудня - 2833 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі викладеного вмотивування, зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи, що за ст. 180 СК обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, суд дійшов висновку, що [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Стосовно вимоги щорічно проводити індексацію аліментів відповідно до закону, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Пунктом 104 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок) закріплено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 % (абзац другий пункту 11 Порядку). Індексації підлягають аліменти в межах прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно із пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів (ч.1 ст. 71 ЗУ Про виконавче провадження). У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 Закону України "Про виконавче провадження", індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". В сенсі наведених норм суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 908 грн., згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial