Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач ОКВП "Дніпро - Кіровоград" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначив, що ОКВП "Дніпро - Кіровоград" відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає споживачам послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. У період з 01.07.2008 року по 31.03.2021 року включно, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення надавалися комунальним підприємством «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради». З 01.04.2012 року правонаступником прав і обов`язків комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» є обласне комунальне виробниче підприємство "Дніпро-Кіровоград". Шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та відповідачем виникли фактичні договірні відносини про надання послуг з водопостачання та водовідведення, за адресою: [ADDRESS] . При цьому, станом на 01.08.2021 року заборгованість відповідача перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за період з 01.05.2017 року по 29.07.2019 року становить 3 230,86 грн., за яку (послугу) відповідачем сплачено не було. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2017 року по 29.07.2019 року в розмірі 3 230,86 грн., а також в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних, що становить 77 грн. 35 коп., індекс інфляції, що становить 177 грн. 79 коп., а всього 3 486 грн. 00 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача і сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01 листопада 2021 року [PERSON] дану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Поряд з цим, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 лютого 2022 року цивільну справу за позовом ОБЛАСНОГО КОМУНАЛЬНОГО ВИРОБНИЧОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДНІПРО-КІРОВОГРАД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, - повернуто на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.05.2022 року головуючим суддею по справі визначено суддю Іванову Л.А. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2022 року прийнято до провадження зазначену позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику в судове засідання учасників справи. При цьому, представником позивача ОКВП «Дніпро-Кіровоград» подано заяву, зареєстровану судом 05.09.2022 року за вх. № 16066 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] судом повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] , заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Крім того, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. Крім того, не надходили на адресу суду і клопотання учасників справи щодо призначення судового засідання з їх викликом в судове засідання. При цьому, судом відзначається, що, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на зазначене, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про власності на житло, виданого Кіровоградської міської радою 08.12.2006 року, згідно з розпорядженням (рішенням) від 08.12.2006 № 42487 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Березовською О.В. 26.01.2017 року за реєстровим номером 192, належала квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він передав у власність покупцеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу з розстроченням платежу від 29 липня 2019 року. Згідно з інформацією Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 05 жовтня 2021 року, як органу реєстрації, якому з 04.04.2016 року делеговані повноваження з реєстрації місця проживання, наданої на запит суду в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, (довідка № 002502/2 про зняття з реєстрації місця проживання) місце проживання[PERSON] , [INFO] , знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 08.07.2019 року, у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання: Одеська область, Овідіопольський район, с. Короліна Бугас. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] між відповідачем [PERSON] та позивачемОКВП "Дніпро-Кіровоград" до 29 липня 2019 року були наявні фактичні договірні відносини про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, які були чинними на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. З огляду на зазначені норми законів, якими регулюються спірні правовідносини сторін судом відзначається, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог Закону відповідач, як споживач зобов`язання з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення належним чином не виконував, не здійснюючи періодичних щомісячних платежів, за фактичне користування зазначеною послугою, у зв`язку з чим станом на 01.08.2021 року загальна заборгованість відповідача за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла за період з 01.05.2017 року по 29.07.2019 року, становить 3 230 грн. 86 коп., що підтверджується довідкою про нарахування плати та розмір платежів з оплати за водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , при якому враховано норму споживання на одну особу, з водопостачання та водовідведення, що становить 7,700 відповідно, розмір тарифів за 1м3 у зазначений період, кількість осіб - 1 особа, та який приймається судом до уваги, як достовірний. Відповідачем зазначений розрахунок заборгованості не оспорений. З наданої позивачем ОКВП «Дніпро-Кіровоград» довідки про нарахування плати та розмір платежів, судом також відзначається, що за договором купівлі-продажу від 29.07.2019 року змінився власник об`єкту нерухомого майна, при цьому, на особовому рахунку № [NUMBER] станом на 29.07.2019 року обліковується борг попереднього власника [PERSON] . Відповідно до ст. 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борг попереднього власника квартири за отриманні ним раніше послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, більш того, з наявних у справі доказів судом не встановлено, що новий власник взяв на себе обов`язок їх сплати. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є грошовим зобов`язанням, а відтак на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, при цьому в порядку ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 77 грн. 35 коп. та індекс інфляції в розмірі 177 грн. 79 коп., які розраховані позивачем за період з 01.05.2017 року по 29.07.2019 року, виходячи з наявного загального розміру заборгованості в сумі 3 230 грн. 86 коп., яка виникла за період з 01.05.2017 року по 29.07.2019 рік. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, та враховуючи, що позов задоволено, - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 526, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та

Outcome: approved