Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

В серпні 2022 року позивач звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21.01.2006 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через різні характери, різні погляди на життя, непорозуміння один одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2021 року сторони як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто припинили шлюбні стосунки. Шлюб між ними існує лише формально. Посилаючись на викладені обставини та неможливість подальшого збереження шлюбу, позивач просив шлюб розірвати. 01.09.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав свою позовну заяву, просив її задовольнити, також просив справу слухати без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у її відсутність до суду також не надходили. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 09.11.2022 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 21.01.2006 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №5 від 21.01.2006 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 26.08.2022 року (а.с.5). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується фотокопією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.08.2022 року (а.с.6) .\~\~ \~ \~ \~ З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують подружні стосунки з грудня 2021 року. Шлюб фактично розпався. Відповідно до довідок відділу СЗН Новобузької міської ради позивач та неповнолітній [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.7-8) Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved