Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

30 вересня 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що 04.01.2019 згідно з розпорядженням Перещепинського міського голови №06-к «Про прийняття на роботу [PERSON] » позивача прийнято на роботу на посаду виконуючого обов`язки директора Новомосковського районного будинку культури Перещепинської міської ради строком на один рік з 08.01.2019 по 08.01.2020 (1 рік 1 день). Зроблено запис в трудову книжку та позивача фактично допущено до роботи. За роботу систематично виплачувалась заробітна плата згідно з штатним розписом. 16.01.2019 Новомосковський районний будинок культури Перещепинської міської ради перейменовано в Базовий центр культури і дозвілля Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно з рішенням сесії Перещепинської міської ради №28-9/VII від 16.01.2019. 07.01.2020 року згідно з розпорядженням Перещепинського міського голови №05-к «Про продовження строкового трудового договору з [PERSON] » поновлено дію строкового трудового договору. Вказаним розпорядженням продовжено дію строкового трудового договору з 08.01.2020 по 31.12.2021. Підставою вказана заява позивача про продовження дії строкового трудового договору на вказаний строк від 28.12.2019. Позивач зазначає, що фактично він роботу не переривав, а продовжив роботу (працював безперервно). Запис у трудову книжку про продовження строку дії трудового договору не здійснювався. Згідно з п.1 розпорядження Перещепинського міського голови №337-к «Про продовження дії строкових трудових договорів з керівниками закладів клубного типу Перещепинської міської ради» від 22.12.2021 продовжено дію строкового трудового договору з позивачем на два місяці з 01.01.2022 по 28.02.2022, що є другим за рахунком переукладення строкового трудового договору з позивачем. Підставою для продовження дії строкового трудового договору вказано заяву про продовження дії строкового трудового договору з 31.12.2021 по 31.12.2022 (1 рік та 1 день) від 20.12.2021. Позивач звертає увагу, що в заяві він просив продовжити дію строкового трудового договору на 1 рік і 1 день, але згідно з резолюцією міського голови, трудовий договір продовжено на 2 місяці. При цьому, іншим керівникам клубних закладів продовжено дію строкового трудового договору на рік: з 01.01.2022 по 31.12.2021. На думку позивача це свідчить про упередженість керівництва міської ради по відношенні до нього. Вказує, що за весь період його роботи не було застосовано жодного дисциплінарного стягнення, відсутні будь-які зауваження до роботи, до виконання посадових обов`язків. Навпаки, він має подяки та грамоти від керівництва за успіхи та досягнення в роботі. Розпорядженням міського голови № 43-к від 28.02.2022 «Про продовження дії строкового трудового договору з [PERSON] » втретє продовжено дію строкового трудового договору з 01.03.2022 по 31.08.2022. Підставою для продовження вказана заява позивача від 28.02.2022. Позивач вказує, що дійсно писав таку заяву, але строк продовження вказував не з власної волі, а такий, як йому сказали в міській раді, при цьому він не бажав вказувати саме такий строк для продовження трудового договору, оскільки був зацікавлений у сталих трудових відносинах. 31.08.2022 він прийшов до службового кабінету Перещепинського міського голови, який повідомив позивача, що його звільняють з роботи у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору та що претензій до роботи позивача відсутні, але є інше бачення розвитку культури. Також, позивачу вручили під підпис розпорядження «Про звільнення [PERSON] » №207-к від 31.08.2022. Підставою звільнення вказано розпорядження міського голови від 28.02.2022 № 43-к «Про продовження строкового трудового договору з [PERSON] ». Трудову книжку із записом про звільнення позивачу в день звільнення не видали, не організували передачу документів, майна та інших матеріальних цінностей. Для передачі документів, майна та інших матеріальних цінностей позивачу довелося приходити на місце роботи ще 01.09.2022 та 02.09.2022. Вказує, що при прийнятті на роботу роботодавець вирішив укласти з ним строковий трудовий договір. Він не міг впливати на рішення роботодавця та погодився з таким порядком працевлаштування. Посадові обов`язки виконував належним чином, зауважень не отримував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Виходячи із високого рівня виконання покладених на позивача посадових обов`язків, керівництво міської ради неодноразово (тричі) поновлювало дію строкового трудового договору. Цим самим роботодавець підтвердив, що трудові відносини мають характер безстрокових. З посиланням на ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України вказує, що неодноразове поновлення дії строкового трудового договору беззаперечно свідчить про укладення на невизначений строк трудового договору і, як наслідок незаконність звільнення у зв`язку із закінченням строку трудового договору з посиланням на п. 2 ст. 36 КЗпП України. При цьому, в усіх розпорядженнях про продовження дії строкового трудового договору підставою вказано ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, отже відповідач усвідомлював, що переукладає з позивачем трудовий договір, та усвідомлював правові наслідки, які тягне за собою факт переукладення трудового договору. Зазначає, що згідно з довідкою про заробітну плату від 02.09.2022 № 2.25-1685 за останні два місяці роботи, що передували звільненню, позивач отримав заробітну плату: за липень 2022 року 75 392,75 грн, за серпень 2022 року 11 467,78грн. Таким чином, середня заробітна плата за два відпрацьовані місяці перед звільненням становить 610,47 грн/день (15 392,75 + 11 467,78 = 26 860,53 грн. : 44 робочих дні в липні і серпні = 610,47). Тому сума, яка підлягає до виплати за час вимушеного прогулу розраховується, виходячи із 610,47 грн./день за весь період вимушеного прогулу. Ухвалою судді від 03 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказав, що [PERSON] , який займав посаду виконуючого обов`язки директора Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради, на підставі його заяви від 04.01.2019 прийнято на цю посаду строком дії трудового договору з 08.01.2019 по 08.01.2020. Розпорядженням Перещепинського міського голови № 05-к від 07.01.2020 «Про продовження строкового трудового договору з [PERSON] » відповідно до заяви останнього від 28.12.2019 з ним продовжено дію строкового трудового договору з 08.01.2020 по 31.12.2021. Розпорядженням Перещепинського міського голови № 337-к від 22.12.2021 «Про продовження строкових трудових договорів з керівниками закладів клубного типу Перещепинської міської ради» з [PERSON] , відповідно до заяви позивача від 20.12.2021, продовжено дію строкового трудового договору з 01.01.2022 по 28.02.2022. Розпорядженням Перещепинського міського голови № 43-к від 28.02.2022 «Про продовження строкового трудового договору з [PERSON] », відповідно до заяви позивача від 28.02.2022, продовжено дію строкового трудового договору з 01.03.2022 по 31.08.2022. Розпорядженням Перещепинського міського голови № 207-к від 31.08.2022 «Про звільнення [PERSON] » позивача звільнено з посади виконуючого обов`язки директора Базового центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради. З посиланням на положення ст. 21, ч. 2 ст. 23, п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України вказує, що законодавство України не містить заборон щодо продовження строку трудового договору, і навіть у разі переукладання строкового трудового договору, якщо він переукладався на підставі ч. 2 ст. 23 КЗпП України, він не стає безстроковим. Строковий договір може бути укладено між сторонами як при прийнятті на роботу працівника, так і в процесі виконання трудових обов`язків, якщо є підстави для його укладення (переукладення). Застережень або обмежень з цього питання КЗпП України або інші нормативні акти, які регулюють правовідносини у сфері праці, не мають. Волевиявлення [PERSON] на укладення та продовження строкового трудового договору підтверджується його заявами, особистими підписами на них, в яких зазначений строк їх дій. В розпорядженнях Перещепинського міського голови вказано, що [PERSON] прийнято на роботу на умовах строкового трудового договору із зазначенням відповідного строку його дії, з яким [PERSON] ознайомлений; протягом дії строкового трудового договору останній його умови не оскаржував та не ініціював унесення змін і доповнень до нього; належних і допустимих доказів на підтвердження того, що цей строковий трудовий договір він підписував під тиском посадових осіб Перещепинської міської ради, або його волевиявлення на момент укладення не відповідало внутрішній волі, або що він не усвідомлював значення договору чи перебував у хворобливому стані та адекватно не оцінював свої дії, [PERSON] до суду та Перещепинської міської ради не надав, тому звільнення [PERSON] відповідно до пункту 2 статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору є таким, що відповідає вимогам закону та умовам договору. Якщо умови, передбачені ч. 2 ст. 23 КЗпП України, продовжують існувати, то переукладення договору не надає трудовим відносинам безстрокового характеру. Твердження позивача щодо не видачі йому трудової книжки на момент звільнення не відповідає дійсності, оскільки відповідно до відомостей про видачу трудових книжок на зберігання працівникам апарату Перещепинської міської ради та її виконавчих органів на період дії воєнного стану [PERSON] особисто отримав свою трудову книжку на зберігання 16.03.2022, про що особисто поставив свій підпис. У відповіді на відзив позивач вказує, що жодна з умов, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України не має відношення до укладеного строкового трудового договору. В тексті всіх розпоряджень керівника відсутні посилання на будь-який спеціальний закон, який передбачає необхідність укладання саме строкового трудового договору, а не безстрокового. Саме переукладення трудового договору можливе лише при наявності строку дії трудового договору та ініціативи сторін до його переукладення. Ініціатива зі сторони працівника це написанні заяви про продовження строку дії трудового договору, ініціатива зі сторони роботодавця - попереднє погодження продовжити строк дії трудового договору. Зазначає, що лише при наявності попереднього погодження роботодавця можливе написання заяви (нової заяви) про продовження дії трудового договору. Інакше кадровий працівник не прийме таку заяву та не надасть її міському голові. Звертає увагу на те, що всі його заяви про продовження дії трудового договору не мають відмітки (штампу) про реєстрацію вхідної кореспонденції, що обов`язкове при надходженні заяв до міської ради. Це свідчить, що ці заяви надходили до міської ради у інший спосіб, не загальний, встановлений для всіх. І на розгляд голови ради заяви також надходили не в загальному порядку, а в інший спосіб. На жодному розпорядженні про продовження дії строкового трудового договору відсутня відмітка про ознайомлення позивача із таким розпорядженням. Відповідно, позивач не знав, на який строк йому продовжено дію трудового договору. Про це він дізнавався згодом, цікавлячись про це у кадрового працівника. Написання заяви про продовження дії строкового трудового договору це не волевиявлення, а практика, яка існує для можливості працевлаштування у відповідача і написання заяви фактично вчинюється під загрозою того, що працівника буде звільнено, якщо він не напише заяву того змісту, який йому довів відповідальний уповноважений працівник міської ради від імені керівництва ради. На це вказують заяви інших працівників, з якими відповідачем укладено строковий трудовий договір. Відсутність попередження позивача про звільнення не є підставою позову. Крім того, зазначив, що трудову книжку йому видано на зберігання 16.03.2022, але це не звільняє відповідача від обов`язку оформити належним чином звільнення шляхом внесення запису в трудову книжку та видати її в день звільнення. Офіційної вимоги від відповідача про повернення трудової книжки не надходило та трудова книжка була повернута до місця роботи відразу після звернення працівника з кадрової роботи міської ради, тому цю вимогу закону відповідачем порушено з власної вини. У запереченнях відповідач вказав, що на наявність обставин застосування до виниклих правовідносин ч. 2 ст. 23 КЗпП України вказують умови виконання роботи позивачем, оскільки він був прийнятий на посаду виконуючого обов`язки директора, про що останньому було відомо під час складання заяви про прийняття на роботу. Виконуючий обов`язки - це особа, яка очолює певну установу до тих пір, поки не буде обрано повноцінного керівника цієї установи. Тобто, умови виконання роботи є такими, що позивач ніяк не міг бути прийнятий по безстроковому трудовому договору. З самого початку роботи позивачу було відомо, яку саме посаду він буде займати, оскільки при прийнятті на роботу його ознайомлено з посадовою інструкцією, в якій передбачено знання працівником вимог Закону України «Про культуру», в статті 21 якого зазначено, що керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п`ять років. Тобто трудовий договір для даної категорії працівників, згідно з чинним законодавством України є виключно строковим. Розпорядження міського голови про прийняття на роботу та про продовження дії трудових договорів складаються із додержанням вимог щодо створення управлінських документів, згідно з Наказом Міністерства Юстиції від 18.06.2015 № 1000/5 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях». У вищенаведених розпорядженнях зазначався конкретний строк на який позивач приймався на роботу та на який продовжувався трудовий договір, що в свою чергу вказує на те, що він є строковим. Написання заяв позивачем на визначений строк і видача міським головою розпорядження це і є угода сторін на укладання строкового трудового договору. Подання позивачем заяв про продовження трудового договору саме в момент закінчення попереднього строку означає, що позивач був ознайомлений, на який саме строк укладається трудовий договір. У випадку незгоди з умовами стосовно строку укладання трудового договору, останній міг відмовитись від його укладення та не продовжувати працювати. Що стосується заяв інших керівників клубних закладів, які були погоджені відповідачем на рік, то вони не мають ніякого відношення до розгляду даної справи. 28.10.2022 о 15:45 годині до суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову, зареєстрована судом наступного робочого дня 31.10.2022 року та передана головуючому судді 31.10.2022. У відповідності до ч. 3, ч. 5 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Оскільки до поданої заяви про зміну підстав позову позивачем не долучено доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи суд не приймає її до розгляду та повертає заявнику. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що розпорядженням Перещепинського міського голови від 04.01.2019 № 06-к [PERSON] прийнято на посаду виконуючого обов`язки директора Новомосковського районного будинку культури Перещепинської міської ради строком на один рік з 08.01.2019 по 08.01.2020 з оплатою праці згідно з штатним розписом. Підстава: заява [PERSON] від 04.01.2019 /а.с.9/. Вказане підтверджується також і відповідним записом за № 37 в трудовій книжці позивача /а.с.7/. Зі засвідченої належним чином копії сторінок із трудової книжки позивача вбачається, що рішенням сесії від 16.01.2019 № 28-9VІІ Новомосковський районний будинок культури перейменовано на Базовий Центр культури і дозвілля Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.7/ 28.12.2019 [PERSON] подано заяву на ім`я голови Перещепинської міської ради про продовження дії строкового трудового договору на термін 08.01.2020 по 31.12.2021 на тих же умовах. Заява містить підпис позивача, резолюцію про погодження міського голови, його підпис та вказівку на особу, якій доручено виконання [PERSON] , резолюцію про відсутність заперечення провідного спеціаліста з питань культури, спорту та роботи з молоддю /а.с.10/. Розпорядженням Перещепинського міського голови від 07.01.2020 № 05-к «Про продовження строкового трудового договору з [PERSON] » продовжено дію строкового трудового договору з [PERSON] , виконуючого обов`язки директора Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради, на строк: з 08.01.2020 по 31.12.2021 з посадовим окладом згідно з штатним розписом. Підставою вказано: ч. 2 ст. 23; ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України; заява [PERSON] від 28.12.2019 /а.с.11/. Вказане підтверджується також і відповідним записом за № 39 в трудовій книжці позивача /а.с.7/. 20.12.2021 [PERSON] подано заяву на ім`я голови Перещепинської міської ради про продовження дії строкового трудового договору з 31.12.2021 по 31.12.2022 на тих же умовах. Заява містить підпис позивача, резолюцію про погодження на 2 місяці [PERSON] , підпис особи без вказівки імені /а.с.12/. Згідно з п.1 розпорядження Перещепинського міського голови від 22.12.2021 №337-к «Про продовження дії строкових трудових договорів з керівниками закладів клубного типу Перещепинської міської ради» продовжено дію строкового трудового договору з [PERSON] , виконуючим обов`язки директора Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради, на строк: з 01.01.2022 по 28.02.2022 включно з посадовим окладом згідно з штатним розписом. Підставою вказано: заява [PERSON] від 20.12.2021 /а.с.13/. Також, з розпорядження вбачається продовження дії строкових трудових договорів інших осіб на посадах виконуючих обов`язки директора інших закладів клубного типу Перещепинської міської ради на строк з 01.01.2022 по 31.12.2022. 28.02.2022 [PERSON] подано заяву на ім`я голови Перещепинської міської ради про продовження дії строкового трудового договору з 01.03.2022 по 31.08.2022 на тих же умовах. Заява містить підпис позивача, резолюцію [PERSON] , підпис особи без вказівки імені /а.с.14/. Розпорядженням Перещепинського міського голови від 28.02.2022 № 43-к «Про продовження дії строкового трудового договору з [PERSON] » продовжено дію строкового трудового договору з [PERSON] , виконуючим обов`язки директора Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради, на строк: з 01.03.2022 по 31.08.2022 включно на тих же умовах. В обґрунтування розпорядження наведено положення п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна, ч. 2 ст. 23 та ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України. Підставою вказано: заява [PERSON] від 28.02.2022 /а.с.15/. Розпорядженням Перещепинського міського голови від 31.08.2022 № 207-к «Про звільнення [PERSON] » звільнено [PERSON] , виконуючого обов`язки директора Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради 31.08.2022, у зв`язку з закінченням строку трудового договору, згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України, зобов`язано [PERSON] здійснити передачу документів, майна та інших матеріальних цінностей у встановленому законом порядку, доручено спеціалісту І категорії організаційно-кадрової роботи діловодства та контролю міської ради [PERSON] оформити звільнення [PERSON] згідно з чинним законодавством України. Підставою вказано: розпорядження міського голови від 28.02.2022 № 43-к «Про продовження дії строкового трудового договору з [PERSON] » /а.с.16/. Вказане підтверджується також і відповідним записом за № 40 в трудовій книжці позивача /а.с.8/. З довідки про заробітну плату [PERSON] вбачається, що за липень 2022 року позивачу нараховано заробітну плату у розмірі 19 121,43 грн, до сплати 15 392,75 грн; за серпень 2022 року нараховано 14 245,70 грн, до сплати 11 467,78 грн; загалом за період з березня по серпень нараховано 86 362,12 грн, до сплати 69 521,49 грн /а.с.17/. Судом досліджено: подяку міського голови Перещепинської міської ради [PERSON] від 2019 року /а.с.18/, диплом Дніпропетровської обласної ради від 2019 року, яким нагороджується [PERSON] /а.с.19/, подяку колективу Базового Ценру [PERSON] підписану міським головою від 2021 року /а.с.20/, грамоту на ім`я, в тому числі, [PERSON] від 2022 року /а.с.21/. Також судом досліджено посадову інструкцію директора Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, затвердженої розпорядженням міського голови від 18.01.2019 № 44/1 з якої вбачається, що Директор Базового Центру культури і дозвілля Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (далі - директор Базового Центру культури) призначається на посаду на конкурсній основі та звільняється з посади розпорядженням міського голови відповідно до чинного законодавства України. Кваліфікаційні вимоги до посади: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст або бакалавр). Післядипломна освіта в галузі управління; стаж роботи для спеціаліста - не менше 2 років, для бакалавра - не менше 3 років. Вирішуючи позов по суті, суд виходить з таких норм законодавства. Частиною 1 статті 23 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. За частиною 2 статті 23 КЗпП України, строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при укладенні трудового договору на визначений строк, цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події. Кодексом законів про працю України передбачено поняття: «припинення трудового договору» та «розірвання трудового договору». При цьому питання припинення трудового договору є більш широким поняттям, яке включає в себе розірвання трудового договору, яке в свою чергу поділяється на два види за ініціативою працівника та за ініціативою власника. Ст. 36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору. Згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку п.п. 2, 3 ст. 23 цього Кодексу, крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. При цьому, припинення трудового договору по закінченню строку не потребує заяви чи якогось іншого волевиявлення працівника, оскільки свою волю він вже висловив, коли уклав договір з визначеним строком трудового договору, одночасно висловивши і волю на припинення такого трудового договору по закінченню строку, на якій він був укладений. Роботодавець також не зобов`язаний попереджати чи іншими чином інформувати працівника про майбутнє звільнення. Закон лише вказує на те, що, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк, що передбачає ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України. Водночас, у даному випадку, за заявою позивача відбувалося продовження дії строкового трудового договору на інший строк, на що вказують дані трудової книжки позивача, заяви, подані ним відповідачу та відповідні розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування. За таких обставин, посилання позивача на фактичне тривання трудових відносин не може бути прийняте до уваги, оскільки продовження трудових відносин було зумовлене не фактичним їх продовженням, а продовженням строку дії строкового трудового договору на підставі відповідних розпоряджень посадової особи відповідача. Посилання позивача на той факт, що подані ним заяви про продовження дії строкового договору писалися під примусом, не відповідали внутрішній волі позивача, подавалися в іншому порядку, ніж передбачено законодавством, його не ознайомлювали з розпорядженнями про продовження строку дії договору суд не приймає до уваги, як не підтверджені належними доказами. Доводи позивача про інші терміни продовження договорів відповідачем з іншими особами є недопустимими у межах розгляду даної справи. Також, з огляду на відсутність доказів оскарження позивачем у встановлений строк розпоряджень посадової особи відповідача від 22.12.2021, від 28.02.2022 у тому числі і щодо строків, на які продовжувався трудовий договір доводи позивача про упередженість посадових осіб відповідача не можуть бути прийняті до уваги під час вирішення даного спору. Крім того, про погодження з умовами продовження дії строкового договору на меншу дату свідчить і написання позивачем заяви від 28.02.2022. Дійсно, за ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Водночас, до правовідносин, які склалися між сторонами неможливе застосування положень ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, оскільки з позивачем строковий трудовий договір не переукладався, а продовжувався строк дії укладеного договору. Так як позивач не призначався на посаду керівника підприємства, а призначався лише виконуючим обов`язки керівника. Крім того, характер наступної роботи позивача не передбачає можливості укладення безстрокового трудового договору, позивач був обізнаний при прийнятті на роботу та при продовженні дії строкового трудового договору щодо призначення на посаду не директора, а виконуючого обов`язки директора. При цьому, для призначення позивачем на посаду директора є необхідним дотримання п.1.1, 6.1-62 Посадової інструкції директора, положень ст.ст. 21 21-5 Закону України «Про культуру», у відповідності до яких, зокрема, керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на п`ять років за результатами конкурсу. Керівником державного чи комунального закладу культури може бути особа, яка має вищу освіту, стаж роботи у сфері культури не менше трьох років, володіє державною мовою та здатна за своїми діловими і моральними якостями, освітнім і професійним рівнем виконувати відповідні посадові обов`язки. Доводи позивача про те, що трудова книжка йому видана йому не в день звільнення суд не приймає, оскільки як позивач так і відповідач визнають факт того, що трудова книжка видана позивачу на зберігання на період дії воєнного стану 16.03.2022. В долученій до матеріалів справи копії трудової книжки міститься запис про звільнення позивача 31.08.2022. Також є не підтвердженим доказами і твердження про продовження позивачем роботи і після звільнення, оскільки позивач знав про закінчення терміну строкового трудового договору 31.08.2022, розпорядженням від 31.08.2022 № 207-к позивача зобов`язано здійснити передачу документів, майна та інших матеріальних цінностей у встановленому законом порядку. Водночас суд звертає увагу на те, що в трудовій книжці позивача відсутні записи про продовження дії строкового трудового договору на підставі розпоряджень Перещепинського міського голови від 22.12.2021 №337-к, від 28.02.2022 № 43-к. Однак, дана обставина сама по собі не може бути підставою для задоволення позову. Таким чином, оскільки судом встановлено, що трудовий договір, який у судовому порядку недійсним не визнавався, вичерпав свою дію, трудові відносини з позивачем припинені у зв`язку із закінченням погодженого сторонами строку, на який він укладався. Позивач не заявляв доводів про не проведення розрахунку при звільненні - твердження позивача про незаконність його звільнення з підстав закінчення строку дії трудового договору є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону. Дійсний трудовий договір між відповідачем та позивачам має строковий характер та укладений на визначений строк, не набув характеру безстрокового, позивача було звільнено у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України із дотриманням вимог чинного трудового законодавства. Оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі, суд вважає, що підстави для їх задоволення відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed