Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

08.09.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, в якій просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання 30.06.2023р. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач по справі є його батьком. На даний час позивач навчається на 3 курсі денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», на бюджетній основі, стипендію не отримує, термін навчання по 30.06.2023 року. Оскільки він навчається на денній формі, працювати та самостійно забезпечувати себе в достатньому обсязі не має можливості. Витрати на придбання канцелярських товарів, спец приладів для проведення семінарських занять, набрання текстів та роздруківку контрольних та курсових робіт, харчування, купівлю одягу, взуття, речей для особистої гігієни несе мати. Мати позивача працює, середній дохід останньої становить 8 000 грн. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та отримує заробітну плату розмірі 15\~000 грн. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає , тому він був вимушений звернутися до суду з позовом щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на його користь до закінчення навчання 30.06.2023р. Ухвалою судді від 20.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово, за наявними у справі матеріалами. Позивач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, відзив до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області а.с. 6,7. Згідно довідки №168 від 12.08.2022 року, [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання, за державним замовленням у Відокремленому структурному підрозділі «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», термін навчання до 30.06.2023 року, а.с. 5а. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради № 7826 від 05.09.2022, № 7827 від 05.09.2022 та актом з місця проживання від 06.09.2022р., а.с. 9, 10, 11. Мати позивача працює в ПрАТ «ПівнГЗК», Першотравневий кар`єр, виробнича дільниця водовідливу № 7 з 29.06.1992р. і має, відповідно до довідки № 636 від 17.08.2022р., середній заробіток у розмірі 9\~177,45 грн., - а.с. 8. Оцінка суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також згідно п.20 постанови Пленуму ВСУ 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання повнолітньої дитини обох батьків, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, матеріальне становище позивача, матері позивача, працездатність відповідача, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів про матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає необхідним частково задовольнити позов і стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/5 частини від усіх видів його доходу на користь [PERSON] , який продовжує навчання, починаючи з 08.09.2022 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років. Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 180, 188, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial