Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Сверлик О.В., звернулася до [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь моральну (немайнову) шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] являється її рідним братом, який систематично вчиняє стосовно неї домашнє насильство. Вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Відповідно до затвердженої судом угоди про примирення від 29 жовтня 2021 року йому призначено узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України відповідача звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік та покладенням на нього певних обов`язків, визначених ст.76 КК України. Вироком суду встановлено, що відповідач по справі впродовж тривалого періоду часу з 04 червня по 26 жовтня 2021 року, систематично та умисно вчиняв психологічне насильство щодо неї, яке призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя. Стверджує, що психологічне насильство продовжується дотепер, яке завдає їй душевних страждань, негативно впливає на її здоров`я та життя в цілому. Своїми діями відповідач принизив і продовжує принижувати її людську та жіночу честь, гідність, що завдає шкоди її репутації та авторитету. Вона постійно переживала сильний емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. Дотепер їй важко оговтатися від того, що сталося, її душевні страждання продовжуються, що потребує постійного залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Протиправна та антисоціальна поведінка відповідача по справі негативно позначилась на її здоров`ї, загострились хронічні хвороби, що в підсумку призвело до частих звернень за медичною допомогою. Відповідні підтверджуючі документи знаходяться в матеріалах справи. Як наслідок, завдану відповідачем моральну шкоду вона оцінює в 10000 (десять тисяч) гривень. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року вищенаведену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою позивачем судового збору при зверненні до суду з даним позовом та надано позивачу строк десять днів з дня вручення копії такої для усунення недоліків. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року звільнено [PERSON] від сплати судового збору, пов`язаного з розглядом справи про відшкодування шкоди, завданої кримінальним проступком та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Сверлик О.В., будучи присутніми в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибув повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року затверджено угоду про примирення від 29 жовтня 2021 року, укладену між потерпілою [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 України та призначено йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вищевказаним вироком встановлено, що [PERSON] в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в період часу з 04 червня 2021 року по 26 жовтня 2021 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді систематичного заподіяння психологічних страждань своїй сестрі [PERSON] , і бажаючи їх настання, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, залякуванні, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої. Вирок набрав законної сили 31 грудня 2021 року і є чинним. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною другою\~статті 16\~ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частинами 1 та 2\~ст. 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~Положеннями ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За положеннями частини 1\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як слідує із роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31 березня 1995 року №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пунктах 5, 9\~вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, враховує глибину та ступінь моральних страждань позивача, яких вона зазнала внаслідок вчинення домашнього насильства з боку відповідача, та приходить до висновку що заявлений позивачем [PERSON] розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань потерпілої. Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілої (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя. Так, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста лікаря-психіатра КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 19.11.2021, наданого за зверненням позивача [PERSON] , результатами лабораторного дослідження встановлено: скарги на тривогу, страх, порушений сон, які тривають два роки на фоні психологічного тиску з боку брата з яким судиться. Висновок спеціаліста (встановлений діагноз) F43.1 (посттравматичний стресовий розгляд). Як вбачається з довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Бучацької міської ради» від 15 червня 2022 року у [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця без серцевої недостатності ГХ ІІ Ступеня. Ризик високий: синусова тахікардія; гіпертензивна енцефалопатія; хронічний панкреатит в стадії неповної ремісії; хронічний холецистит в стадії неповної ремісії; дифузний зоб з йодною недостатністю; хронічний ларингіт гіперпластичний; неповне змикання голосових складок. Зазначено, що хвора потребує лікування. За даними довідки комунальної установи «Центру надання соціальних послуг Бучацької міської ради» №02-4/139 від 16 червня 2022 року, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в комунальній установі «Центр надання соціальних послуг Бучацької міської ради» з 07 липня 2021 року, як особа, яка зазнала домашнього насильства. Їй надавалась психоемоційна підтримка, спрямована на відновлення морального та психологічного стану, зняття емоційної напруги, також обговорено особистий план безпеки, який допоможе у критичній ситуації в разі загрози вчинення повторного насильства. З урахуванням фактичних обставин справи, глибини душевних страждань позивача, яка через дії відповідача отримала емоційний стрес, тривогу, загострення хронічних хвороб, очевидним є те, що вона зазнала негативних переживань та емоцій, порушився звичний устрій її життя. Враховуючи, що [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, внаслідок якого позивачці було заподіяно систематичне психологічне насильство, яке виражалося у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, залякуванні, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, обставини спричинення шкоди, виходячи з засад розумності та справедливості та усталеної судової практики суд вважає що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн з відповідача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується наступними нормами процесуального закону. Так, частинами 1 та 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 липня 2022 року позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, пов`язаного з розглядом справи про відшкодування шкоди, завданої кримінальним проступком на підставі п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З системного аналізу вказаних норм слід дійти висновку, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Визначаючи розмір судового збору, який підлягає до стягнення, суд виходить з положень п.п.1 п.1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи вищевикладене, ціну позову, ту обставину, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд приходить до висновку про стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, в сумі 992,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved