Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, де просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON] , [INFO] . Заяву обґрунтовує тим, що у 2021 році заявниця познайомилася з [PERSON] і між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні почуття любові та поваги один до одного. З 16.01.2022 року, з дозволу батьків, [PERSON] та [PERSON] проживають однією родиною і мають намір зареєструвати шлюб, але реєстрація шлюбу у зв`язку з недосягненням [PERSON] шлюбного віку в установленому законом порядку не можлива. Заявниця вказує, що на даний час знаходиться на 12 тижні вагітності. Ухвалою суду від 19.10.2022 року заяву прийнято в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та задовольнити вимоги заяви. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що заяву підтримує, а справу просить розглянути без її участі. Від представника заінтересованої особи, Карлівського ВДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), надійшла заява № 282/20.7-20 від 26.10.2022 року надійшла заява, в якій просять справу розглядати без їхньої участі. При вирішенні питання про надання права на шлюб покладаються на розсуд суду. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі та не заперечують проти задоволення заяви про надання [PERSON] права на шлюб. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч .2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як встановлено судом, [PERSON] на момент звернення до суду із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON] досягла 16-ти річного віку. Особа, з якою просить надати право на шлюб, [PERSON] на момент подання заяви до суду, досяг 19-річного віку, а відтак в силу наведених вище положень Сімейного кодексу України досяг шлюбного віку та має право на шлюб. Заінтересована особа [PERSON] , з яким [PERSON] має намір укласти шлюб не заперечує проти задоволення заяви та вважає, що реєстрація шлюбу відбуватиметься в його інтересах та в інтересах майбутньої дитини. [PERSON] , мати заявниці, не заперечує проти задоволення заяви та вважає, що реєстрація шлюбу відбуватиметься в інтересах її дочки. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам [PERSON] . Аналізуючи вищевикладене, зокрема той факт, що [PERSON] та [PERSON] кохають один одного, бажають створити родину, але [PERSON] не досягла шлюбного віку, та враховуючи, що заінтересовані особи, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що вимога про надання права на шлюб є добровільною, між сторонами досягнуто взаємної згоди та бажання щодо вступу у шлюб, що у свою чергу надає право на шлюб, а вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved