Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 15.07.2016 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №1028. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим, вони з відповідачем мають різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні відносини не підтримують. Останні п`ять років проживають окремо, хоча відповідач і зареєстрований за її місцем проживання. Наміру примиритись не мають. З часу припинення шлюбних відносин дитина проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Спору щодо спільно набутого майна вони з відповідачем не мають. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить її інтересам. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне [PERSON] , понесені нею судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Рішення просила ухвалити при підготовчому розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про слухання справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності та відзив на позов не подавав. За встановлених обставин, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.07.2016 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №1028. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Одруження сторін виявилось невдалим, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні відносини не підтримують. Останні п`ять років проживають окремо, кожен має власне життя. Наміру примиритись сторони не мають. Спір між сторонами щодо місця проживання дитини та щодо поділу спільного майна відсутній. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Згідно\~ ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України\~ (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3\~ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. У відповідності із ч.2\~ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Дитину сторін суд залишає на вихованні та проживанні позивача, оскільки між сторонами існує про це домовленість. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище, а тому суд дійшов до висновку, що їй слід залишити шлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114, абз.2 ч.3 ст.115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати у виді судового збору у розмірі 992,40 гривень. На підставі наведеного

Outcome: approved