Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

До суду з вказаною заявою звернулася [PERSON] , з посиланням на те, що з середини жовтня 2020 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство з [PERSON] в належному його батькам житловому будинку [ADDRESS] . Вони проживали в одному жилому приміщенні, спільно харчувалися, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного, купували майно для спільного користування, бажали мати спільну дитину тощо. Вона завагітніла і 23.03.2022 року стала на облік в КНП «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради. При оформленні індивідуальної картки вагітної та породіллі своїм чоловіком, батьком майбутньої дитини вказала [PERSON] .. [INFO] в місті Біла Церква Київської області вона народила дочку [PERSON] . 08 вересня 2022 року [PERSON] , повертаючись від неї з лікарні міста Біла Церква через смт Ставище Київської області, раптово помер. 16 вересня 2022 року в Ставищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис №94 про народження [PERSON] .. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зазначено « [PERSON] », а прізвище « [PERSON] ». Заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Біла Церква Київської області. До суду заявник подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, справу просить розглядати без її участі. В судове\~засідання представник заінтересованої особи\~Ставищенського відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану в\~Білоцерківському районі\~Київської області\~Центрального міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Київ)не прибув, від вказаного відділу подано заяву, в якій проти задоволення заяви [PERSON] заперечень не має, справу просить розглядати без участі представника відділу. Заінтересовані особи: [PERSON] та\~ [PERSON] до суду подали заяви, в яких проти задоволення заяви не заперечують, справу просять розглядати без їх участі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 13 вересня 2022 року Жашківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегірнального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.09.2022 року Ставищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегірнального управління Міністерства юстиції (м. Київ) встановлено, що, [PERSON] , народилася [INFO] . В графі мати зазначено [PERSON] , у графі батька [PERSON] (а.с. 6). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини ч. 1 ст. 135 СК України, встановлено, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька [PERSON] дитини записані за вказівкою матері [PERSON] (а.с. 14). Із медичної документації наданої КНП «Ставищенська лікарня» встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у вказаному медичному закладі як вагітна (а.с. 11). Зокрема, із копії індивідуальної карти вагітної та породіллі [PERSON] (а.с. 12) в графі прізвище чоловіка зазначено [PERSON] . Із довідки виконавчого комітету Баштечківської сільської ради № 563 від 26.09.2022 року встановлено, що [PERSON] проживала однією сім`єю та вела спільне господарство з [PERSON] без реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS] із жовтня 2020р. до 08 вересня 2022 року (а.с. 10). Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. За ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення заявника, заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). В п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадкових прав дитини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту батьківства.

Outcome: approved