Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

У червні 2022 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 01.08.2019 року в розмірі до 18 079.11 грн. Поданий позов обґрунтовує тим, що 15.01.2021 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.01.2021 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Акціонерне товариство «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 15.01.2021 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, чим порушує права позивача та умови договору. Заборгованість позичальника за тілом кредиту станом на 14.09.2021 року становить 12 023.14 грн., з них залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 12 023,14 грн., Просить задовольнити позов та стягнути заборгованість за кредитом та судові витрати. Ухвалою суду від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 20.10.2022 року ухвалено рішення у справі. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявленого позову не визнав, покликається на те, що він є учасником бойових дій та перебуває на військовій службі з квітня 2015 року по теперішній час, безпосередньо приймає участь АТО. Позивач не надав формули проведеного нарахування заборгованості за відсотками, пенею та штрафами, не надав відомості щодо залишку заборгованості за тілом кредиту за кожен період нарахування відсотків та не надав відомостей щодо розміру суми погашеної заборгованості відповідачем, що очевидно ставить під сумнів суму нарахованого боргу. Зазначив, що позивачем не враховано того факту, що він є військовослужбовцем, а тому на нього розповсюджуються пільги встановлені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» де зазначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, через що вважає позов безпідставним. В наступне судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши доводи представника позивача, викладені у поданій заяві, заперечення відповідача,. дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом об`єктивно встановлено, що 15 січня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - Анкета-заява), за умовами якої Клієнт просив відкрити поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у Мобільному додатку відповідно до умов Договору та наведених у Анкеті-заяві умов. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення Підписанням анкети-заяви [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6). Позивач вважає, що підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток. Відповідно до п.1.1. розділу 1 «Загальні положення» Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Банк випускає Клієнту Платіжну картку на підставі Договору, що укладається шляхом підписання Клієнтом Анкети-заяви. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості в розмірі наданого йому кредитного ліміту У разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт оплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користуванняф кредитом в розмірі 0,00001% річних. На період дії карантину банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначеий у абзаці першому пункту 5.16. Підписанням цієї Анкети-заяви [PERSON] підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також він беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільному додатку. Згідно матеріалів позовної заяви заборгованість позичальника за тілом кредиту станом на 14.09.2021 року становить 12 023.14 грн., з них залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 12 023,14 грн. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що в обґрунтування позову банк посилався на отримання відповідачем кредиту в розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, проте позивач не надав суду беззаперечних доказів надання кредиту відповідачу [PERSON] та видачу йому відповідної кредитної картки. У матеріалах справи також відсутні докази і щодо руху коштів по рахунку, який просив відкрити відповідач під час підписання анкети-заяви від 28.10.2021 року. Зокрема, банк не надає доказів яку суму коштів було надано у позику [PERSON] (згідно наданого розрахунку нарахування заборгованості починається з суми 265.36 грн.). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є реєстрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Позивач на підтвердження достовірності розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] не долучив до позовної заяви банківські виписки з особового рахунку відповідача, а також, не надав докази неможливості її подання до суду з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Тому визначив розмір заборгованості за «тілом» кредиту в сумі 12 023,14 грн. з врахуванням нарахованих штрафних санкцій та відсотків. Разом з тим, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, в статті 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Відповідно до ст.1 Закону України « Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України надано інформацію (лист-відповідь від 01 жовтня 2015 року за вихідним № 822/2/8417) про наступне: відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на даний час в Україні діє особливий період. Національним банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких, не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Національний банк 14 лютого 2020 року надіслав банкам додаткове роз`яснення щодо виконання ними вимог законодавства України, а саме не нараховування процентів, штрафів та пені за кредитами для професійних військових та контрактників із початку особливого періоду (із 18 березня 2014 року), а для мобілізованих військових із дати їх мобілізації. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, тобто з 18 березня 2014 року, та триває по теперішній час. Отже, як на час укладення вказаного кредитного договору, так і на час звернення представника КС «Істок» із цим позовом, [PERSON] мав статус військовослужбовця Збройних Сил України, тому на [PERSON] розповсюджуються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, через що підстави для стягнення з відповідача на користь КС «Істок» відсотків, штрафних санкцій, пені та інших плат за невиконання зобов`язань за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду, який діє і по теперішній час, відсутні, чого місцевим судом враховано не було. Згідно довідки в/ч [NUMBER] [PERSON] перебуває на військовій службі з 15.04.2015 року, що підтверджується довідкою № 685 від 23.04.2015 року. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що в обґрунтування позову банк посилався на отримання відповідачем кредиту, пороте розміру його не зазначив, у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, номер якої позивач не зазначив. У матеріалах справи також відсутні докази і щодо руху коштів по рахунку, який просив відкрити відповідач під час підписання анкети-заяви від 28.10.2021 року, а згідно наданого розрахунку сплатив банку коштів на загальну суму 3 4343.11 грн. Тому з наданих позивачем доказів суд позбавлений можливості визначити правильність нарахування заборгованості за кредитом, при умові, якщо вона існує з врахуванням пільги відповідача щодо нарахування відсотків за кредитом.. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є реєстрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. При цьому, слід зазначити, що вказані тарифи та Витяг з Умов та правил відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати сплати неустойки (пені, штрафів) та відсотків.. Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року за результатами розгляду справи № 342/180/17-ц , які відповідно до ст.263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Позивач на підтвердження достовірності розрахунку заборгованості [PERSON] не долучив до позовної заяви банківські виписки з особового рахунку відповідача, а також, не надав докази неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. З врахуванням наведених обставин розрахунок заборгованості, вчинений позивачем, наявний в матеріалах справи, не є достатнім доказом на підтвердження заборгованості відповідача перед банком. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених позовних вимог АТ «Універсал Банк». На підставі викладеного та

Outcome: dismissed