Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

В вересні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: виконавчий комітет Ковельської міської ради (Орган опіки та піклування) про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі. У шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2013 шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Позивачка займається вихованням доньки, слідкує за її розвитком та здоров`ям, створює необхідні умови для проживання. Позивачка ніколи не перешкоджала та не має наміру перешкоджати спілкуванню відповідача з донькою, проте, останнім часом між ними стали виникати суперечки щодо місця проживання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка просить суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25.10.2022. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали суду письмове клопотання про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: виконавчого комітету Ковельської міської ради (в особі органу опіки та піклування) в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав суду письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з копією виписки з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2013 року, шлюб між сторонами розірвано. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 11.08.2022 № 230 «Про затвердження висновків служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей» затверджено висновок служби у справах дітей, яким визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, а також те, що відповідач звернувся до суду з письмовою заявою про визнання позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити та визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати позивачка просить залишити за нею. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved