Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Моторне (транспортне) страхового бюро України звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.01.2020 року близько 17 год.00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на 108 км+ 850 м автодороги сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», що у с.Звірів, Ківерцівського району Волинської області, зі сторони м.Луцька, у напрямку м.Рівне був неуважний під час руху автомобіля, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на її зміну, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху , допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який перетинав проїзну частину дороги справа наліво стосовно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, які стали безпосередньою причиною його смерті. За фактом дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження та внесено до ЄРДР за № 12020030000000007 від 04.01.2020 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивачем дружині померлого було виплачене страхове відшкодування у розмірі 50334 грн., яке позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу та суму сплаченого судового збору в розмірі 2481 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, а тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~ст.1187 ЦК України\~передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 22 січня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2\~ст.286 КК України\~(а.с.4-9). За вироком суду [PERSON] визнаний винним та засуджений за те, що він 04.01.2020 року, близько 17 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «Рено-Лагуна», реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , на 108 км. + 850 м автодороги сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», що у с. Звірів, Ківерцівського району, Волинської області, зі сторони м. Луцька, в напрямку м. Рівне, рухаючись всупереч вимогам п.п. 12.4, 12.6 б) 12.9 б)\~ПДР\~України\~\~зі швидкістю не меншою від 99.3 км/год. до 103.6 км/год, порушуючи п.п. 2.3. б), 12.3\~Правил дорожнього руху\~України, був неуважний під час руху автомобіля, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на її зміну, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху - велосипедиста [PERSON] , який перетинав проїзну частину дороги справа наліво стосовно напрямку руху автомобіля, та допустив наїзд на останнього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , 1950 року народження, помер на місці пригоди (а.с.28). Судом встановлено, що на транспортний засіб марки марки «Рено-Лагуна», реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався. Отже, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована (а.с.17). Згідно ч.1\~ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. 10.03.2020 року дружина [PERSON] звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, що складається з понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника (а.с.22). На підтвердження понесених витрат на поховання останньою до заяви додано товарні чеки від 04.01.2020 року, від 30.04.2021 року ( а.с. 23, 26). Відповідно до ч.1\~ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), підстави для звернення страховика та МТСБУ з регресним позовом до страхувальника (стаття 38) та випадки здійснення регламентних виплат з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ (статті 41). Відповідно до п.п. 27.1., 27.4. ст.\~27, статті\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ч.2\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з цим 01.07.2021 року позивач здійснив виплату дружині потерпілого [PERSON] страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих в сумі 50334 грн. у відповідності до наказу № 3.1/3918 та довідки № 1 від 01.07.2021 року (а.с.30, 31) , що підтверджується копією платіжного доручення №1032174 від 01.07.2021 року (а.с.32). Отже, відсутність застрахованої цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу\~ [PERSON] , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, є підставою для відшкодування в порядку регресу сплаченого МТСБУ страхового відшкодування. За таких обставин суд вважає, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі 50334 грн. є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Суд також вважає, що відповідно до\~ст.141 ч.1 та ч.2 п.1 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у сумі 2481 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved