Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~У грудні 2021 року представник [PERSON] - адвокат Флис В.В. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") про визнання виконавчого напису від 07 листопада 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за №2133, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 21047,11 грн. таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування\~заявлених вимог\~представник позивачки\~зазначив,\~що 07\~листопада 2020\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2133, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в сумі 21047,11 грн. за кредитним договором №229/4814ACLAPT6 від 20.06.2013, укладеним між [PERSON] та ПАТ "Платинум Банк". В подальшому за вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької округу Банадигою В.В. було відкрито виконавче провадження №63830780. Представник позивача ствердив, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Зокрема, згідно п. 1.2. кредитного договору сума кредиту - 7080 грн., строк кредиту - до 01.07.2016. кошти, які позивач отримав, були ним погашені банку, однак квитанції не збереглися. Право вимоги банку настало 01.07.2016 по останньому платежу згідно графіку платежів, який є додатком до кредитного договору, строк позовної давності закінчився 01.07.2019 по усіх платежах, які мали бути сплачені до 01.07.2016, тобто з дня виникнення права вимоги по платежах минуло бульше трьох років. Крім того, після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється право кредитора нараховувати передбачені законом проценти за кредитом, а тому нарахування заборгованості за процентами в розмірі 14371,25 грн. за період з 27.07.2020 по 27.10.2020 є неправомірним. Також представник позивачки звернув увагу суду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині п. 2. змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Тому рішення, прийняті на підставі даного нормативно-правового акту не можуть вважатися законними. З огляду на викладене, представник позивачки вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Сторони, які у встановленому порядку оповіщені про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилися. Представник позивачки подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просить розглянути справи у його відсутності та у відсутності позивачки. Представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що ТОВ "Вердикт Капітал" для вчинення виконавчого напису надало нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивачка у позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Тому просить відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Банадига В.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами, а також клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлені представником позивачки витрати в сумі 2000 грн. не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами. \~ \~ \~ \~Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між ПАТ "Платинум Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника №229/4814ACLAPT6, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 7080 грн. на поточні потреби, зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 15% річних, комісії за обслуговування кредиту в сумі 173 грн., терміном повернення - до 01.07.2016 /п. 1.1 договору/ (а.с. 12-13). 07 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Т.І. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2133, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №229/4814ACLAPT6 від 20.06.2013, укладеним з ПАТ "Платинум Банк", правонаступником усіх прав та обов"язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №147 від 22.03.2018 є ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА", правонаступником усіх прав та обов"язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами б/н від 27.07.2020 є ТОВ "Вердикт Капітал", заборгованості за кредитним договором №229/4814ACLAPT6 від 20.06.2013 за період з 27.07.2020 по 27.10.2020 в сумі 20547,11 грн., в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6175,86 грн., заборгованості за відсотками та комісіями - 14371,25 грн., Загальна заборгованість боржника, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, становить 21047,11 грн. (а.с. 14). 05.12.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. було відкрито виконавче провадження ВП №63830780 за зазначеним виконавчим написом (а.с. 10). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес одним із способів, визначених вказаною статтею, або іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першої статті 1 Закону України Про нотаріат нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України "Про\~нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України\~"Про\~нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України\~"Про\~нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~"Про\~нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України\~"Про\~нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Проте, безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~"Про\~нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України\~"Про\~нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні" при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат"\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлений інший строк давності, - не минув цей строк. Контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи.\~ Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У вказаній справі представник [PERSON] посилається на те, що розмір заборгованості є спірним, оскільки строк погашення кредиту сплив 01.07.2016, кошти, які позивачка отримала, були нею погашені банку. Строк позовної давності по усіх платежах, які мали бути сплачені до 01.07.2016, закінчився 01.07.2019, тобто з дня виникнення права вимоги по платежах минуло бульше трьох років. Крім того, після спливу визначеного договором строку кредитування припиняється право кредитора нараховувати передбачені законом проценти за кредитом, а тому нарахування заборгованості за процентами в розмірі 14371,25 грн. за період з 27.07.2020 по 27.10.2020 є неправомірним. Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості з [PERSON] проводиться на користь ТОВ "Вердикт Капітал", яке на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами б/н від 27.07.2020 є правонаступником усіх прав та обов"язків ТОВ "ФК "ЖЕНЕВА", яке, в свою чергу, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №147 від 22.03.2018 є правонаступником усіх прав та обов"язків ПАТ "Платинум Банк" за кредитним договором №229/4814ACLAPT6 від 20.06.2013. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.07.2020 по 27.10.2020. Сума заборгованості становить 20547,11 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6175,86 грн., заборгованості за відсотками та комісіями - 14371,25 грн. Загальна заборгованість боржника, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису, становить 21047,11 грн. \~ \~ \~ \~При цьому відповідачем не надано суду документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №2133, в тому числі договору відступлення права вимоги, виписки за кредитним договором, яка підтверджує розмір заборгованості та період, за який її нараховано, а також доказів належного направлення й отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Оскільки позивачці не було відомо про вчинення виконавчого напису, то вона не могла повідомити нотаріуса про наявність спору щодо заборгованості. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В силу\~ст.\~141\~ЦПК України\~з ТОВ\~"Вердикт\~Капітал"\~на користь\~ [PERSON] \~ підлягають\~стягненню судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~сумі 908\~грн.\~та витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~2000\~грн.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ст. 39, 87-91 Закону України Про нотаріат, ст. 39 Закону України Про виконавче провадження,

Outcome: approved