Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

13 січня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд: зобов`язати Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Костянтинівської міської ради надати висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що з 2012 року [PERSON] жодного разу не приїжджав до [PERSON] , будь-яким чином не допомагав, у вихованні дитини участі не брав, із донькою не бачився. За весь вказаний період не сплатив жодної виплати по аліментах. Розмір заборгованості [PERSON] станом на 01.12.2021 року становить 149 025,75 грн. 18.06.2019 позивач вийшла заміж за [PERSON] , із яким на сьогоднішній день проживає. Між [PERSON] та [PERSON] склалися теплі, родинні стосунки, [PERSON] відноситься до неї як до власної дитини, приймає участь у вихованні, забезпечує дитину всім необхідним. Відповідно до рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 18.11.2021 №468 було надано згоду на реєстрацію [PERSON] за місцем мешкання її матері - [PERSON] , а також згідно рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 15.12.2021 № 510 підтверджено місце проживання [PERSON] за місцем мешкання її матері - [PERSON] для тимчасового виїзду за межі України. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеськоїобластівід 28.02.2022 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 14.04.2022. У судове засідання 14.04.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, у зв`язку з чим розгляд справи був відкладений на 10.06.2022. У судове засідання 10.06.2022 року відповідач та 3-я особа не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, розгляд справи у підготовчому засіданні 10.06.2022 року було відкладено на 08.08.2022 для отримання висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. У судове засідання 08.08.2022 року відповідач та 3-я особа не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, представник позивача просив відкласти його проведення, у зв`язку з чим проведення засідання було відкладене на 16.09.2022. У судове засідання 16.09.2022 року відповідач та 3-я особа не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, та враховуючи думку представника позивача, суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 08.11.2022. У судове засідання 08.11.2022 року відповідач та 3-я особа не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, представник позивача просив позов задовольнити та проводити судовий розгляд за його відсутності і суд вирішив провести судовий розгляд за відсутністю учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька, [PERSON] , про що свідчить повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 242. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 18.06.2019 було укладено шлюб, про що було видано свідоцтво серії [NUMBER] від 18.06.2019, видане Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №86. Згідно вказаного свідоцтва [PERSON] отримала прізвище [PERSON] після державної реєстрації шлюбу. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 01.12.2021, ВП 46499948, виданим державним виконавцем Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокірбою Є.О. при виконанні виконавчого листа № 2-4877/12, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області 19.12.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.10.2012 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , встановлено розмір заборгованості [PERSON] по аліментам станом на 01.12.2021 у розмірі 149 025,75 грн. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 15.12.2021 № 510 було затверджено висновок Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради про підтвердження місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , для її тимчасового виїзду за межі України. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 18.11.2021 № 468 надано згоду відділу реєстрації Костянтинівської міської ради на реєстрацію малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації її матері [PERSON] , [INFO] , без згоди батька дитини, враховуючи інтереси дитини. Згідно з інформацією від 12.01.2022 № 01/11-106, наданою класним керівником та директором Костянтинівського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів № 2, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у Костянтинівському закладі загальної середньої освіти I-III ступенів № 2 в період з 01.09.2015 по теперішній час; дівчинка виховується в неповній сім`ї, мати приділяє достатньо уваги вихованню, завжди цікавиться навчанням дітей, поведінкою, систематично відвідує батьківські збори, батько школу не відвідує, в телефонному режимі зв`язок не підтримує, успіхами доньки та сина не цікавиться, за час навчання дітей в школі - не з`являвся. До відповіді на запит від 01.09.2022 № 598/26 - вх.26-997 Костянтинівська міська військова адміністрація Краматорського району Донецької області надала довідку про результати бесіди з дитиною [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що дитина виявляє прихильність до родини матері, з батьком не спілкується, батько в її житті - відсутній. Пам`ятає лише коротку розмову з батьком десь років 10 тому та взагалі не пам`ятає його ззовні. Більшість свого вільного часу проводить з матір`ю, яка приділяє велику увагу в її розвитку та житті. В шкільному житті приймає участь тільки мати. Більш розповідає про родину матері. Зі слів дівчинки, батько її не відвідує, не цікавиться її життям, не телефонує, зі святами не вітає. Вона не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Згідно висновку Органу опіки та піклування у справі № 233/108/22 від 08.07.2022 №175/26, підписаного начальником Костянтинівської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області О. Рословим, слід вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договіру кладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, якіїх замінюють, мають право і зобов`язані виховуватидитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готуватиїї до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Пункт 16 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України містить роз`яснення з приводу того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з донькою, дитина перебуває на утриманні та матеріальному забезпеченні матері, вихованням доньки також займається лише позивач. Таким чином, суд прийшов до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved