Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 1983 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти, котрі на даний час досягли повноліття. Спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, в результаті яких виникали сварки та непорозуміння, що призвело до віддалення між ними та повного відчуження. Проживають окремо, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін . Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, шляхом надсилання повісток за адресою офіційно зареєстрованого місця проживання\~ та шляхом розміщення оголошення про виклик сторін до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, повторно у судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причину повторної неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності.\~У разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~судовий розгляд\~справи здійснюється\~на підставі\~наявних у\~суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 13 вересня 2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 жовтня 1983 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №52, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти, котрі досягли повноліття, про що позивач вказав у поданій ним позовній заяві. Сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до чч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно зі\~ст.112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя\~- проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. На підставі наведеного, судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. За вказаних обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст.\~114, абз. 2 ч. 3 ст.\~115 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved