Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за усним договором позики в сумі 313 500 грн., вказавши, що 18.02.2022 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальникові [PERSON] позику в розмірі 313\~500 гривень, яку останній зобов`язувався повернути до 31.03.2022 року. Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачем [PERSON] не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 313\~500 гривень та судові витрати Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.09.2022 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що 18.02.2022 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальникові [PERSON] позику в розмірі 313\~500 гривень, яку останній зобов`язувався повернути до 31.03.2022 року. Крім того, на підставі укладеного договору позики, відповідачем [PERSON] була підписана розписка про отримання коштів в розмірі 313\~500 грн. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі. Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики від 01.03.2016 року, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 12 000 доларів США,, однак після відчуження належного відповідачу майна, кошти позивачу не повернуто. Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що умови договору відповідач було порушено, оскільки згідно договору відповідач повинен був повернути борг до 31.03.2022 року, станом на день розгляду справи, кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по справі відповідно до\~ст.141 ЦПК\~слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved