Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому вказала, що з 01.09.2015 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Ще до реєстрації шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Окрім двох спільних з відповідачем дітей, позивач має доньку, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства та виховання дітей. Відповідач зловживає спиртними напоями, між ними часто виникають конфлікти, а конструктивне спілкування між ними відсутнє. Хоча на дату звернення до суду вони з відповідачем проживають за однією адресою, проте стосунки між ними давно перестали бути як у подружжя, шлюбні відносини фактично припинені. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Крім того, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання їх синів, яких матеріально забезпечує позивач. Позивач також зазначила, що спору про поділ спільного майна подружжя та спору про визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Враховуючи викладене, заявниця просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 01.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №121, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 35% від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Також просила судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 16.09.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 16.09.2022 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 28.09.2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800100047957 (а.с.26). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2015 року (а.с.12), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.09.2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис №121. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування сторін у шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.10.2017 року, а.с.16). Ще до реєстрації шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2016 року (а.с.15) та Витягом №00036703261 від 02.09.2022 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України, з якого вбачається, що батьком [PERSON] записаний [PERSON] відповідно до вимог ст. 126 СК України, тобто за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (а.с.18-19). Окрім двох спільних з відповідачем дітей, позивач має доньку, [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.04.2011 року, а.с.14). Як вбачається із довідки про склад сім`ї №217, виданої 29.08.2022 року Макарівською селищною радою (а.с.17), про те, що за адресою [ADDRESS] , до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - син, [PERSON] , [INFO] , - донька. Діти проживають разом з батьками та знаходяться на їх утриманні. Як вказала позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства та виховання дітей. Між сторонами часто виникають конфлікти, а конструктивне спілкування відсутнє. Хоча на дату звернення до суду вони з відповідачем проживають за однією адресою, проте стосунки між ними давно перестали бути як у подружжя, шлюбні відносини фактично припинені. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Крім того, між ними не досягнуто згоди щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання їх синів. Спору про поділ спільного майна подружжя та спору про визначення місця проживання дитини між сторонами немає. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя, також судом встановлено, що відповідач-батько [PERSON] та [PERSON] , повинен утримувати малолітніх синів до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати за позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved