Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

ОСББ «КапіталН» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 26900,18 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що ОСББ було створено у 24.09.2015 року власниками житлових квартир та приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] у відповідності до\~Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідач є однією з співвласників багатоквартирного будинку, якій на праві власності належить нежитлове приміщення магазину та кафетерію розташованих на першому поверсі будинку [ADDRESS] загальною площею 236,2 кв.м. Згідно зі Статутом метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Діючи в інтересах співвласників вказаного будинку, і на підставі Статуту позивач з часу створення і по теперішній час забезпечує надання житлово-комунальних приміщень цього житлового будинку. Відповідач послуги ОСББ з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються, належним чином не сплачувала та має заборгованість за надані послуги станом на 30.06.2022 року у розмірі 26 900,18 грн. починаючи з 01.02.2020 року. Також позивач поніс витрати пов`язанні із наданням професійної правничої допомоги та сплати судового збору. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.07.2022 року відкрито провадження по справі. 03.10.2022 на адресу суду в електронній формі надійшов від представника відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. У відзиві на позов відповідач зазначає, що позивач ухиляється від виконання своїх обов`язків з належного утримання майна, що призводить до збитків відповідача. Власність відповідача знаходиться в будинку по [ADDRESS] , це нежитлове приміщення загальною площею 236,2 кв.м. відповідач не приєднувався до загального договору про надання послуг з управління будинком, має окремі договори на послуги з водопостачання, електропостачання, у приміщенні відсутнє централізоване теплопостачання. Позивач всіляко ухиляється від вирішення питань, пов`язаних з усуненням аварійних ситуацій, які виникають на загально будинкових мережах, що проходять через приміщення відповідача. В січні 2019 через роботи, організовані позивачем на даху будинку, через сміття, що падало зверху поламало карнизи та дах приміщення відповідача, через що витрачено на ремонт 4\~255,72 грн., що підтверджується кошторисом та заявою відповідача до позивача, отриманою 14.02.2020. 13.03.2020 відповідач зверталась до позивача письмово, повідомляла, що немає опалення, немає загального освітлення біля входу, а оплачує таке самостійно, а також окремо прибирає прибудинкову територію. 13.03.2020 складено акт у зв`язку із очищенням каналізації на суму 680 грн. та прибиранням навколишньої території на суму 200 грн., які просила позивача зарахувати в рахунок оплати. 10.08.2019 знову було забито каналізацію, виникла аварійна ситуація, за чистку сплачено відповідачем 1\~405 грн. 28.10.2020 керівником позивача складено акт, що затоплено приміщення відповідача, обвалилась стеля та ремонт склав 665 грн. 20.11.2020 керівником позивача складено акт, що через ремонт даху, було пробито дах приміщення відповідача, збиток склав 1000 грн. 28.05.2021 відповідач повторно звернувся до позивача з заявою, в якій просив зарахувати вищевказані суми в рахунок оплати, що загалом складає 8\~205,72 грн.; за квитанціями від 14.05.2020, від 24.06.2020, від 10.07.2020, від 12.08.2020, випискою від 24.05.2021, від 31.05.2021, від 28.06.221, від 20.09.2021, від 23.11.2021, актами звіряння за жовтень, листопад 2020 відповідач сплатив всього за період травень 2020 по листопад 2021 12\~540 грн. 01.11.2021 між відповідачем та ФОП [PERSON] укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , площею 153 кв.м. З огляду на це з 01.11.2021 ФОП [PERSON] почала самостійно сплачувати позивачу послуги з утримання будинку і за період з грудня 2021 по липень 2022 сплатила позивачу 4\~896,00 грн.; кошторис по тарифам позивача, затверджено рішенням загальних зборів, оформлених протоколом №5 від 17.01.2020 де тариф складає 4 грн. за 1 кв.м. (за відповідними послугами), однак після вересня 2020 позивач замість 660 грн. почав здійснювати щомісячне нарахування в сумі 944,80 грн. але кошторис не змінювався. Відповідач наголошує, що має сплачувати послуги на утримання будинку в розмірі 1,84 грн. за 1 кв.м., а всього 434,61 грн. щомісячно, оскільки має прямі договори на електроенергію (має окреме підключення, окремий вхід), водопостачання, інші витрати несе самостійно (прибирання прибудинкової території), відсутнє теплопостачання, поточний ремонт жодного разу не проводився, тому такі послуги не надавались. Таким чином, тариф має розраховуватись з розрахунку 1,84 грн. за 1 кв.м., (434,61 грн. щомісячно, а за 29 місяців за період з 01.02.2020 по 30.06.2022 в сумі 12\~603,69), а враховуючи оплату відповідача та його орендаря в сумі 17\~436 грн. і витрати відповідача в сумі 8\~205,72 грн., переплата відповідача за вказаний період складає 13\~137,72 грн. Також заперечує проти розміру витрат на правничу допомогу. 25.10.2022 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій позивач зменшує позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] 21\~420,18 грн. заборгованості з оплати житлових послуг за період з 01.09.2020 по 30.06.2022, вирішити питання розподілу судових витрат. Свою відповідь на відзив позивач аргументує наступним. Здійснення позивачем утримання спільного майна багатоквартирного будинку [ADDRESS] виконується належним чином. Не приєднання відповідача до загального договору про надання послуг з управління будинком не є підставою для звільнення від сплати внесків, платежів. Відсутність в приміщені відповідача централізованого опалення не знімає з останнього обов`язку сплачувати внески, платежі для належного утримання спільного майна, його реконструкції, реставрації, поточного та капітального ремонтів. Наявність аварійних ситуацій у приміщенні відповідача передбачає право останнього утримувати належне йому майно в т.ч. з очищення каналізації, проведення ремонтних робіт. Якщо відповідач вважає, що послуги з управління багатоквартирним будинком не відповідають встановленим нормам, відповідач повинен діяти відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Проявлена ініціатива відповідача з усунення аварійних ситуацій без належного оформлення не є підставою для компенсації витрат відповідача позивачем. Питання компенсації відповідачу завданих збитків третіми особами має бути вирішено в судовому порядку. Питання заявленої суми заборгованості позивач розглянув та скоригував з урахуванням періоду надання послуг, утворення заборгованості, здійснені відповідачем та орендарем платежів, за період з 01.11.2016 по 30.06.2022, що складає борг в сумі 21\~420,18 грн. з раніше заявлених 26\~900,18 грн. (5\~480 грн. різниця), за період з 01.08.2020 по 30.06.2022). Питання тарифоутворення відноситься до статутних повноважень позивача, що відповідає протоколу загальних зборів від 27.01.2019. 27.10.2022 на адресу суду в електронній формі надійшов від представника відповідача [PERSON] заперечення на відповідь на відзив. Відповідач зауважує, що неодноразово зверталась до позивача письмово та просила зарахувати витрачені, та документально підтверджені суми витрат по усуненню аварій, збитків в рахунок оплати за послуги позивача. Відповідач заперечує про попередні борги з огляду на різні рахунки, що виставляє позивач, на момент проведення оплат в 2020 році заборгованості не було. В квитанціях до прибуткового касового ордеру зазначено відповідне призначення платежу за квитанціями від 14.05.2020, від 26.06.2020, від 10.07.2020, від 12.08.2020. Питання встановлення тарифу відповідачу і оплати має бути застосовано з огляду на послуги, які надаються, в іншому випадку відсутні правові підстави для оплат, з огляду на відсутність користування з боку відповідача під`їздом, освітленням, прибиранням (самостійно здійснює), відсутність опалення (має індивідуальне). Щодо розміру витрат на правничу допомогу відповідач зауважила з посиланням на практику постанов ВП ВС від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та положення ст.ст.137, 141 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явилась, до суду надано письмову заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову. Відповідач в судове засідання не з`явилась, представник відповідача 13.10.2022 подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, наполягала на позицію висловлену у відзиві на позов, повідомляла про направлення відзиву на електрону адресу позивача. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «КапіталН» було створено у 24.09.2015 року власниками житлових квартир та приміщень багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] у відповідності до\~Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно зі Статутом метою створення об`єднання є забезпечення захисту прав його членів та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. [PERSON] є власником нежитлових приміщень магазину та кафетерію розташованих на першому поверсі будинку [ADDRESS] загальною площею 236,2 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.04.2021 року. 31.08.2021 Заводським районним судом м. Миколаєва у справі №487/3308/21 видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача боргу з оплати житлових послуг в сумі 19\~723,18 грн. за період з 01.05.2018 по 01.05.2021. 07.02.2022 ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва судовий наказ від 31.08.2021 по справі №487/3308/21 скасовано. Починаючи з січня 2017 року відповідач не сплачувала в повній мірі вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, заборгованість станом на 30.06.2022 року склала 21 420,18 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (стаття 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України.\~\~Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.\~\~Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч.1, 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Таким чином, відповідач є власником нежитлового приміщення та споживачем послуг з утримання будинку, які надає ОСББ «КапіталН», за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, а тому відсутність між сторонами договірних зобов`язань не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що особа, яка є власником квартири (нежитлового приміщення) у будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку заявлена сума боргу підлягає стягненню. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 13.11.2019 року по справі № 686/14833/15-ц. Заперечення відповідача про нездійснення позивачем заліку здійснених витрат відповідача на усунення аварійних ситуацій суд оцінює критично, оскільки відповідач не позбавлений права в судовому порядку здійснити захист своїх прав, якщо вважає їх порушеними з боку позивача в рамках відносин з утримання будинку. До того ж, правочину щодо зарахування здійснених поліпшень у спільному майні багатоповерхового будинку сторони в справі не укладали. Питання застосування тарифу на утримання будинку за оспорюваний період врегульовано кошторисом витрат, затвердженого рішенням загальних зборів позивача, оформлених протоколом №5 від 17.01.2020 де тариф складає 4 грн. за 1 кв.м. Суд не погоджується зі стороною відповідача, що заборгованість в період оплати в 2020 році була відсутня, оскільки обов`язок відповідача сплачувати внески і платежі в повному обсязі є законодавчо визначеним. Враховуючи сальдовий метод розрахунку, що не спростовано відповідачем, суд приходить до висновку, що з урахуванням оплати за період з грудня 2016 року по 30.06.2022 рік в сумі 35\~598,50 грн. та щомісячних нарахувань борг відповідача фактично виник з 01.08.2020 року в сумі 634,58 грн. і враховуючи наступні щомісячні нарахування в сумі 944,80 грн. (де з 01.11.2021 - 612 грн. рахується за ФОП [PERSON] за додатковою угодою №1 до договору від 01.05.2020 №1/5 по 4грн/1кв.м. x 153кв.м., а 332,80 грн. за відповідачем 83,2кв.м. x 4грн/1кв.м.) станом на 01.06.2022 склав 21\~420,18 грн. Відповідачем не доведено суду про відсутність у позивача правових підстав для зарахування часткових оплат в рахунок наявного боргу не зважаючи на призначенням платежу, з огляду на обов`язок відповідача сплачувати своєчасно внески і платежі в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правничу допомогу. Згідно наданих Актів про надання правничої допомоги від 29.08.2022 року та від 24.10.2022 року (а.с.30, 119), складених на виконання Договору про надання правничої допомоги від 22.04.2021 року сторона позивача понесла витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 7930,00 грн. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2)необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року справа №755/9215/15-ц. Витрати на професійну правничу допомогу по справі були розподілені у відповідності до документально підтверджених доказів поданих представником позивача на час ухвалення судового рішення. Оцінивши надані суду докази представником позивача про витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи, особливості справи та її складність, а також заперечення з боку сторони відповідача, суд дійшов висновку, що такий розмір витрат є не співмірним із складністю справи та обґрунтованим, а тому необхідно стягнути з відповідача 5000,00 грн. за понесені позивачем витрати на правничу допомогу. У разі стягнення заявлених витрат відбудеться порушення права власності відповідача. Оскільки якщо суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не достатньо розгляне особливості справи та не встановить баланс між інтересами сторін, внаслідок цього змусить відповідача нести надмірний індивідуальних тягар. В такому випадку відбудеться порушення Статті 1 Протоколу №1 (захист власності) Європейської Конвенції з прав людини. На підставі викладеного та

Outcome: approved