Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2007 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №257. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Одруження сторін виявилось невдалим, в результаті чого сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими, усі духовні та фізичні зв`язки між ними втрачені. Між ними відсутнє взаємопорозуміння та спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя. Близько п`яти років сторони не проживають однією сім`єю, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу визначення місця проживання малолітніх дітей та поділу майна, що є спільною власністю подружжя, між сторонами немає. Позивач вважає, що за вказаних обставин їх з відповідачем шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Рух справи в суді Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.10.2022 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Представником позивача у судове засідання подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Відповідач також подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 15 червня 2007 року, шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №257. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , спору з приводу визначення місця проживання яких між сторонами немає. Спільне життя сторін не склалось, близько п`яти років вони не підтримують шлюбні відносини, спільний побут відсутній, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин є відсутність взаємопорозуміння та спільних інтересів, у низ різні погляди на життя. Між сторонами відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Спір про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між сторонами відсутній. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України,Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56\~СК\~України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зіст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати необхідно залиши по фактично понесеним, оскільки позивач на їх стягненні з відповідача не наполягає.

Outcome: approved