Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 квітня 2017 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 97; вирішити питання про розподіл судових витрат стягнувши їх з відповідача. В обґрунтування вимог позову зазначає, що з відповідачем 28 квітня 2017 року зареєструвала шлюб у Самарському районному у мсті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 97. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, постійно виникали побутові конфлікти, що призвели до втрати почуття любові та поваги. З 13 серпня 2021 року шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, дитина залишилась проживати з позивачем. Не бажає примирятися з відповідачем. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу таким, що буде суперечити її інтересам. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась надіславши до суду, через канцелярію, заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Крім того, після ухвалення судом рішення просить повернути їй оригінал свідоцтва про шлюб (а.с. 30). В судове засідання відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про місце розгляду справи судом в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 25, 28) не з`явився повторно. Будь-яких заяв, клопотань, відзову, заперечень проти позову відповідачем до суду не надав. Відповідно до вказаної ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до глави 10 статті 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частиною 2 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, уразі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи зазначене вище, суд вважає можливим провести розгляд даної справи у відсутності учасників справи, ухваливши по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 28 квітня 2017 року зареєстрували шлюб у Самарському районному у мсті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 97 (а.с. 18). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України\~та ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене вище та встановлені у справі обставини, відсутність підстав для збереження шлюбу між сторонами, суд приходить до висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При цьому, слід зазначити, що ч. 1 ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 28 квітня 2017 року Самарським районним у мсті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, під час реєстрації шлюбу з відповідачем, позивач змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 18) та при розірванні шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 30). Враховуючи положення ч. 1 ст. 113 СК України, суд вважає можливим задовольнити дану вимогу позивача, залишивши після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, підлягає надісланню до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, позивач просить суд повернути їй оригінал свідоцтва про шлюб (а.с. 18). Згідно приписів ч. 1 ст. 96 ЦПК України, оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. Враховуючи, що судом справа по суті розглянута, положення ч. 1 ст. 96 ЦПК України, суд вважає можливим, до набрання судовим рішенням законної сили, повернути позивачу наданий нею оригінал свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 28 квітня 2017 року Самарським районним у мсті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір. Відповідно до приписів ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно квитанції № 0.0.2601566145.1 від 08.07.2022 року, позивач сплатила судовий збір за звернення до суду з даним позовом в розмірі 992,40 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved