Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

02.04.2019 позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30.11.2016 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №5371513380, згідно якого остання отримала кредит в сумі 39451,69 грн. строком на 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом. Крім того, 17.01.2017 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір до кредитного договору, укладеного шляхом підписання позичальником заяви №5371513380 від 30.11.2016 на отримання кредиту, відповідно до умов якого строк кредитування був змінений з 48 місяців до 54 місяців. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконала, має заборгованість, яка станом на 30.07.2018 становить 75970,17 грн. та складається з наступного: 38951,94 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7239,03 грн. - заборгованість за відсотками; 19699,64 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; 10079,56 грн. - заборгованість за пенею. 30.07.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, згідно якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5371513380 від 30.11.2016. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №5371513380 від 30.11.2016 в розмірі 75970,17 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.11.2016 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №5371513380 згідно якого остання отримала кредит в сумі 39451,69 грн. строком на 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.7-9). Крім того, 17.01.2017 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та відповідачем [PERSON] був укладений додатковий договір до кредитного договору, укладеного шляхом підписання позичальником заяви №5371513380 від 30.11.2016 на отримання кредиту, відповідно до умов якого строк кредитування був змінений з 48 місяців до 54 місяців (а.с.12-13). 11.03.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу №11032020, згідно якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №724237 від 21.03.2019 (а.с.8-10). 30.07.2018 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір відступлення прав вимоги №20180730, згідно якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №5371513380 від 30.11.2016 (а.с.23-26). Заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором №5371513380 від 30.11.2016 станом на 30.07.2018 становить 75970,17 грн. та складається з наступного: 38951,94 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 7239,03 грн. - заборгованість за відсотками; 19699,64 грн. - заборгованість за платою за управління кредитом; 10079,56 грн. - заборгованість за пенею (а.с.20). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконала, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу, відсотками та пенею підлягають задоволенню. Водночас, суд вважає необхідним відмовити в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за платою за управління кредитом в сумі 19699,64 грн., виходячи з наступного. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України. За змістом цього припису об`єктом зобов`язання не можуть бути лише дії, які одна зі сторін вчиняє на власну користь. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України). Отже, суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку або інша фінансової установи надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку останнього їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Банкам або іншим фінансовим установам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг як обов`язкову умову надання фінансових послуг. Тому банк або інша фінансова установа не може стягувати з позичальника платежі за дії, які вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь кредитодавця (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє кредитодавець або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк або інша фінансова установа неповноважні стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять фінансову послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором і відповідають лише його економічним потребам. Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства. Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №363/1834/17. Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за платою за управління кредитом задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме судового збору в розмірі 1921 грн., сплачених при поданні позовної заяви (а.с.1), враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: partial