Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

07 липня 2022 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на його користь на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач вихованням сина не займається, мати дитини померла у 2018 році. Малолітній [PERSON] проживав разом із бабусею [PERSON] , яка за станом здоров`я не могла опікуватися онуком, тому з 23 грудня 2021 року малолітній [PERSON] взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а з 30 грудня 2021 року він влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області. За період перебування дитини у даному закладі батько жодного разу сина не відвідував, не телефонував, долею не цікавився. Відповідач знятий з реєстрації місця проживання, його мати не бачила сина близько п`яти років, служба у справах дітей розміщувала повідомлення у газеті «Одеські вісті» про розгляд питання щодо позбавлення його батьківських прав, проте жодної інформації він нього не надходило. У зв`язку з цим позивач вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав та стягувати з нього аліменти на утримання сина. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05 вересня 2022 року закрито підготовче провадження. Сторони в засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач про причини неявки не повідомляв, відзив на адресу суду не надсилав. Виклик відповідача здійснювався за допомогою оголошення на сайті судової влади. Отже, відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, місце та час судового засідання відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява, у якій просила слухати справу у її відсутності, а також зазначила, що підтримує позовні вимоги Суворовської райадміністрації та просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.280-282 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 10653 від 27 листопада 2012 року). Мати малолітнього - [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] проживав разом із бабусею [PERSON] , 1939 року народження, по [ADDRESS] . 15 грудня 2021 року адміністрація ОСШ №10 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради повідомила Службу у справах дітей, що учень 3-Г класу [PERSON] протягом двох тижнів хворіє, а бабуся, з якою він проживає, за станом свого здоров`я не може здійснювати за ним догляд та просила вжити відповідних заходів. 17 грудня 2021 року співробітники Служби у справах дітей доставили [PERSON] на медичне обстеження до КНП «МДЛ №2». Бабуся малолітнього - [PERSON] написала заяву, в якій просила влаштувати онука у дитячий заклад, оскільки мати дитини померла, місце знаходження батька їй невідомо, а вона за станом здоров`я не може здійснювати за ним догляд. 23 грудня 2021 року неповнолітнього [PERSON] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, наказом Служби у справах дітей № 155. З 30 грудня 2021 року малолітній [PERSON] перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації. За даними даного центру за період перебування дитини у них батько жодного разу сина не відвідував і не телефонував йому, і ніхто його долею не цікався. Під час порушення питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина Службою у справах дітей Одеської міської ради вживалися заходи щодо встановлення його місця перебування. Мати відповідача [PERSON] повідомила, що вона не бачила його майже п`ять років, з 2015 року він знявся з реєстрації і разом з нею не проживає. За даними Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань відповідач з 16.09.2016р. по 17.08.2018 р. відбував покарання у державній установі «Одеська виправна колонія №14», станом з 01.09.2021 в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах південного регіону не утримується. Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради повідомив, що [PERSON] значиться знятим з реєстрації місця проживання з адреси: [ADDRESS] , інформація про його реєстрацію відсутня. Будь яке майно за відповідачем чи малолітнім не зареєстроване. Вирішуючи питання про доцільність позбавлення його батьківських прав Службою у справах дітей було розміщено оголошення про виклик [PERSON] у газеті «Одеські вісті», проте не засідання органу він не з`явився. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради ухвалила висновок, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки відповідач не займається вихованням і утриманням дитини. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого сина і на цих підставах повинен бути позбавлений батьківських прав. Однак, разом з тим позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обов`язку утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст. 193 СК України). З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2022 року. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992,4 грн. щодо розгляду вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 992,4 грн. щодо вимог матеріального характеру про стягнення аліментів - всього в сумі 1984,8 грн.

Outcome: approved