Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

23 серпня 2022 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 17248,50 грн. На обґрунтування своїх вимог Банк вказує про те, що відповідно до укладеного Договору про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 28 грудня 2020 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн у формі поновлювального кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, та Паспорту споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг і вона зобов`язується виконувати його умови. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою узятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, за станом на 11 січня 2022 року [PERSON] має заборгованість в сумі 17248,50 грн, яку Банк просив стягнути з відповідача. Згідно письмового клопотання представник позивача просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Копію ухвали та позовної заяви з додатками відповідачкою [PERSON] отримано 22 вересня 2022 року (а.с.43). Відзиву не надано. В задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відповідачці відмовлено ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року. Розгляд справи було відкладено. Представником відповідача ? адвокатом Федасюк А.А. 24 жовтня 2022 року до суду подано письмові заперечення на позовну заяву, у яких вона вказує, що кредит [PERSON] отримала в сумі 10000,00 грн, яку визнає та просить розстрочити на чотири місяці рівними частками у зв`язку з втратою нею частини доходу викликаного особливим періодом. Решту суми позову вважає процентами за користування кредитом, які у анкеті-заяві, яку підписувала [PERSON] отримуючи кредит, не визначені. З покликанням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року № 343/180/17 в задоволенні позову в частині стягнення 7248,50 грн просить відмовити. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 28 грудня 2020 року [PERSON] підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит в сумі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Отримання [PERSON] кредиту в сумі саме 15000,00 грн беззаперечно стверджується наданою її представником випискою банку про рух коштів по картці від 19 жовтня 2022 року, сума залишку коштів після операції банкомат 2078,25 грн з врахуванням компенсації за купівлю + 50,00 грн складає 12971,75 грн. (2078,25 ? 50 + 12971,75 = 15000,00). Підписавши 28 грудня 2022 року анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг [PERSON] погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, та Паспорту споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг і вона зобов`язується виконувати його умови (а.с.7). За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 11 січня 2022 року, покликався на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, розміщених на сайті: https://www.monobank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Прикладені позивачем до позову Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» (а.с.9), Тарифи (а.с.22), Таблиця обчислення загальної вартості для споживача (а.с.25), Паспорт споживчого кредиту (а.с.23) набули чинності з 27 листопада 2021 року, тобто через одинадцять місяців після отримання кредиту відповідачкою. Таким чином відповідачку [PERSON] з даними документами Банк не ознайомлював і не міг ознайомити, оскільки за станом на 28 грудня 2020 року, тобто в день отримання нею кредиту, таких документів не існувало. За таких умов вказані докази є неналежними, а тому в силу ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере їх до розгляду. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 28 грудня 2022 року станом на 11 січня 2022 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за тілом кредиту становить ? 17248,50 грн, хоча при укладенні кредитного договору було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 15000,00 грн. Матеріали справи не містять, а позивачем не доведено збільшення кредитного ліміту відповідачці з 15000,00 грн до 17248,50 грн, при цьому, що за станом на 19 жовтня 2022 року кредитний ліміт [PERSON] становить 13600,00 грн (а.с.58). Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконала, доказів погашення заборгованості суду не надала, а Банк не довів збільшення кредитного ліміту, відтак з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 15000,00 грн. Доводи представника відповідачки про те, що процентна ставка в анкеті-заяві від 28 грудня 2020 року не визначена, спростовуються п. 3 цієї анкети-заяви, у якому записано, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць. За змістом ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Оскільки представником відповідача не доведено існування таких обставин, а тому й підстав для розстрочення судового рішення на даний час суд не вбачає. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2154,48 грн (15000,00 х 100 : 172480,50 = 86,96%; 2481,00:100 х 86,96 = 2154,48). На підставі\~ст.\~ст.\~526,\~527,\~530,\~1050,\~1054\~ЦК України,\~

Outcome: partial