Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У заяві [PERSON] просить видати обмежувальний припис відносно її чоловіка [PERSON] . Вимоги заяви обґрунтувала тим, що [PERSON] є кривдником стосовно неї, що унеможливлює спільне проживання та слугувало підставою для неодноразового виклику працівників поліції. Із [PERSON] неодноразово проводились профілактичні бесіди, він притягувався до адміністративної відповідальності, відносно нього двічі виносились термінові заборонні приписи. Крім цього, 25 серпня 2022 року Любомльським районним судом щодо [PERSON] винесено обмежувальний припис на два місці, однак він його порушив, у зв`язку із чим відносно нього було відкрите кримінальне провадження. За таких обставин та з метою забезпечення особистої безпеки просила видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити [PERSON] : перебувати в місці її проживання; наближатися ближче ніж на 100 метрів до цього місця проживання; заборонити вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Вказала, що після винесення судом обмежувального припису [PERSON] неодноразово приходив до місця її проживання, при цьому виражався в її сторону нецензурними словами, у зв`язку із чим його реально побоюється і це заподіює шкоди її психічному здоров`ю. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що після встановлення судом обмежувального припису проживає по сусідству із заявницею в будинку батьків по [ADDRESS] . Підтвердив, що дійсно у період дії обмежувального припису приходив до місця проживання заявниці, проте жодних протиправних дій щодо неї не вчиняв, лише з будинку забрав власні речі. Аналізом доказів суд встановив такі фактичні обставини. Рішенням Любомльського районного суду від 25 серпня 2022 року відносно [PERSON] був виданий бмежувальний припис строком на 2 місяці, яким йому було заборонено перебувати в місці проживання [PERSON] , по [ADDRESS] , а також вести із нею листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб. Довідкою відділення поліції № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 27 жовтня 2022 року № 3770/5011/01-2022 стверджено, що [PERSON] є особою, яка постраждала від домашнього насильства зі сторони її чоловіка [PERSON] . Із довідки цього ж відділення поліції від 24 жовтня 2022 року № 3771/5111/01-2022 вбачається, що з приводу вчинення домашнього насильства зі сторони [PERSON] заявниця [PERSON] упродовж 2021-2022 роки п`ять разів зверталася на лінію 102. За результатами розгляду цих заяв [PERSON] 27 липня 2021 року та 17 серпня 2022 року притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 за ст.1732 КУпАП із накладенням в обох випадках штрафу, винесено два термінових заборонних приписи стосовно кривдника Крім цього, за порушення [PERSON] вимог виданого судом обмежувального припису 04 вересня 2022 року в ЄРДР були внесені відомості під № 12022035560000241 за ознаками ч.1 ст.3901 КК України. Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 27 жовтня 2022 року зазначене кримінальне провадження закрите за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до п.3 ст.1 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі Закон № 2229-VIII) домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. У пункті 14 ст.1 Закону № 2229-VIII визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п.7 ст.1 Закону № 2229-VIII). Частиною 3 статті 26 цього Закону № 2229-VIII передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ст.1 Закону № 2229-VIII). Отже, зважаючи на наведені норми Закону N 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вбачає достатньо підстав вважати, що після видачі судом 25 серпня 2022 року обмежувального припису [PERSON] як кривдник певні висновки для себе зробив, проте не на достатньому рівні. [PERSON] не заперечує того, що приходив за місцем проживання [PERSON] . Тому, ураховуючи, що між заявницею та [PERSON] склалися вкрай неприязні відносини, суд вважає, що факти висловлювання останнім в адресу заявниці нецензурними словами мали місце, при цьому, не вірити наданим в судовому засіданні поясненням заявниці як постраждалої особи немає підстав. За таких обставин та з огляду на попередні факти вчинення [PERSON] домашнього насильства, вбачаються підстави вважати, що побоювання заявниці за власну безпеку є реальними і це вочевидь завдає шкоди її психічному здоров`ю і свідчить про вчинення стосовно неї психологічного насильства. Отже, оскільки обставини, на які посилається заявниця, об`єктивно підтвердились дослідженими в суді доказами, суд за своїм внутрішнім переконанням вважає необхідним для захисту її прав і свобод, встановити щодо [PERSON] обмежувальний припис зі встановленням заборон перебувати в місці проживання заявниці та вести листування, телефонні переговори, розмови в соціальних мережах та месенджерах або контактувати з нею через інші засоби зв`язку і через третіх осіб. В той\~же час\~вимога щодо\~встановлення кривднику\~заборони наближатися\~ближче ніж\~на 100\~метрів до\~місця проживання\~заявниці задоволенню\~не підлягає,\~оскільки як\~встановлено в\~судовому засіданні\~місце проживання\~ [PERSON] ( [ADDRESS] ) є досить наближеним до місця проживання заявниці ( [ADDRESS] ). Стосовно строку дії обмежувального припису, суд, враховуючи конкретні обставини справи, вважає необхідним і достатнім встановити цей строк на один місяць. Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial