Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 17149,79 грн. за кредитним договором № б/н від 05.06.2008 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позов мотивує тим, що 05.06.2008 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 05.06.2008 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. [INFO] позичальник [PERSON] помер. 22.04.2020 року була направлена претензія кредитора до Четвертої львівської державної нотаріальної контори, та 29.01.2021 року отримана відповідь приватного нотаріуса Ярош О.В., в якій зазначено, що спадкоємцем померлого є [PERSON] . 12.09.2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій спадкоємицею не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 05.06.2008 року становить 17149,79 грн., яка складається з тіла кредиту. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 17149,79 гривень та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою від 27.07.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на 12.10.2022 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Ухвалою суду від 27.07.2022 року витребувано у приватного нотаріуса Ярош Олени Вікторівни копію спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином судом повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання чи про розгляд справи у її відсутності не подала. Зі згоди представника позивача, який у позовній заяві вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 05.06.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витягу з «Тарифів Банку». Заявою Позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування а АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] , така становить 17149,75 грн. та складається з тіла кредиту (а.с.16). Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.40). Разом з тим, суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається факту звернення позивача з вимогою про повернення кредитної заборгованості до [PERSON] за життя. Судом встановлено, що 05.03.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслав до Четвертої львівської державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просить: включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» у спадкову масу, про що зробити запис у книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 17149,79 грн.; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини; повідомити АТ КБ «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с.43). Листом від 21.01.2021 року приватний нотаріус ЛМНО Ярош О.В. повідомила позивача про те, що нею зареєстровано претензію банку, як кредитора, та долучено до матеріалів спадкової справи, яка була відкрита після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцем якого була його мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (спадщину вона прийняла, але не оформила спадкових прав). Також нотаріус повідомила позивача про те, що 21.02.2021 року нею було видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] , яка була спадкоємицею [PERSON] (а.с.44). Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого у реєстрі за №88 від 21.01.2021 року, приватний нотаріус ЛМНО Ярош О.В. посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Ярош О.В., 21.01.2019 року за реєстровим №219, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1925 р.н., яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю: Ѕ частка на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 24.01.2000 року, згідно розпорядження від 24.01.2000 року №37, зареєстрованого Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за 339795; Ѕ частка вищевказаної квартири належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів 24.01.2000 року, згідно розпорядження від 24.01.2000 року №37, зареєстрованого зареєстрованого Львівським обласним бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за 339795, спадкоємцем якого була його мати [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Вартість успадкованого майна становить 772100 грн. (а.с.45). Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого у реєстрі за №89 від 21.01.2021 року, приватний нотаріус ЛМНО Ярош О.В. посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Ярош О.В., від 21.01.2021 року за реєстровим номером 219, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] .. Спадщина, на яку видане це свідоцтво. Складається з земельної ділянки площею 0,0588 га, яка розташована за адресою: Львівська область, Камянко - Бузький район, смт. Новий Яричів, що належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Вартість успадкованого майна становить 16628,64 грн. (а.с.45 зворот). 06.09.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» надіслало [PERSON] лист-претензію, в якому вказали про необхідність сплати нею заборгованості позичальника [PERSON] , яка складає 17149,79 грн. Однак, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка була спадкоємцем [PERSON] , котрий є боржником у зобов`язанні перед позивачем АТ КБ «ПриватБанк», не погасила заборгованість [PERSON] перед банком в добровільному порядку. Суд зазначає, що згідно вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Згідно вимог ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до вимог ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредиторами інше не встановлено. Пунктом 32 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 встановлено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення ст.1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , яка була спадкоємцем померлого позичальника [PERSON] , прийняла спадщину та те, що заборгованість у розмірі 17149,79 грн. є у межах вартості майна, одержаного у спадщину, оскільки вартість Ѕ частини квартири, що належала спадкодавцю становила 386050 грн., вартість земельної ділянки, що належала спадкодавцю, становила 16628,64 грн., що підтверджується матеріалами справи. Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця - слід задовольнити. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved