Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

19.04.2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 24.07.2020 року виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області між сторонами було зареєстровано шлюб та зроблено актовий запис №7. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. З початку сімейного життя у подружжя були нормальні сімейні відносини, які будувались на взаємній любові та повазі один до одного. Сторони підтримували та допомагали один одному в різних справах. Але, як виявилось у подальшому - подружжя різні за характерами та мають різні погляди на сімейні цінності і відносини. Наразі спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо та практично не спілкуються, тому позивач вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спільних дітей подружжя не має. Ухвалою судді Косівського районного суду від 02.08.2022 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не прибули, представник позивача подав до суду заяву із проханням розглядати справу у відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, причини його неявки не відомі, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи у його відсутності не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення з огляду на нижче наведене. На підставі позовних матеріалів судом встановлено, що 24.07.2020 року виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області між сторонами було зареєстровано шлюб та зроблено актовий запис №7. При реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6) і у позовній заяві не просить про повернення їй дошлюбного прізвища. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11: охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив щодо даних позовних вимог.

Outcome: approved