Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 07.10.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №54. Позовна заява обгрунтована тим, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалось, не зійшлись характерами. На цей час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Строк на примирення просить не надавати. Спільного майна не мають. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Прізвище на дошлюбне позивач змінювати не бажає. Судові витрати залишає за собою. Позивач у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти строку на примирення категорично заперечує, після розірвання шлюбу дитина проживатиме з нею, прізвище на дошлюбне змінювати не бажає, судові витрати залишає за собою. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти строку на примирення категорично заперечує, після розірвання шлюбу дитина проживатиме з матір`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.10.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кегичівського районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 07.10.2006, актовий запис № 54. Сторони погодили, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживатиме з матір`ю. Сімейне життя сторін не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Як вбачається з матеріалів справи на даний час сторони фактично припинили шлюбні відносини та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Про вирішення спору про розподіл майна, що є спільною власністю на цей час не заявлено. Сторони погодили, що дитина після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила про залишення їй прізвища набутого при реєстрації шлюбу, що відповідає положенням закону та підлягає задоволенню. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved