Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивачка у серпні 2022 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому спадкове майно, яке складається з житлового будинку номер [ADDRESS] з надвірними спорудами, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га, які він прийняв після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформив своїх спадкових прав. Позивачка зазначає, що на момент смерті чоловіка проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою. Спадкоємцями після смерті чоловіка могли бути відповідачі по справі, однак останні відмовилися від прийняття спадщини. Відтак інших спадкоємців, які прийняли спадщину, окрім неї, немає. Вказує, що звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок номер [ADDRESS] з надвірними спорудами, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку загальною площею 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,38 га в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 16.08.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, однак її предстаник подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідачі у підготовче засідання також не з`явилися, однак подали суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Враховуючи те, що учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] чоловік позивачки. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №62 та копією свідоцтва про одруження позивачки серії [NUMBER] . Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1218,\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~внаслідок смерті\~особи відкривається\~спадщина,\~до складу\~якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті\~ [PERSON] \~відкрилась спадщина,\~до складу\~якої входять: земельна\~ділянка загальною\~площею \~0,25\~га для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~яка розташована\~за адресою:\~Волинська область,\~Володимирський район,\~с.Сусваль;\~земельна ділянка\~загальною площею\~0,38\~га для\~ведення особистого\~підсобного господарства,\~яка розташована\~за адресою:\~Волинська область,\~Володимирський район,\~с.Сусваль;\~земельна ділянка\~загальною площею\~3,44\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~яка розташована\~на території\~Оваднівської сільської\~ради Володимирського\~району,\~Волинської області;\~земельна ділянка\~загальною площею\~3,54\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~яка розташована\~на території\~Оваднівської сільської\~ради Володимирського\~району,\~Волинської області;\~земельна ділянка\~загальною площею\~3,65\~га для\~ведення особистого\~селянського господарства,\~яка розташована\~на території\~Оваднівської сільської\~ради Володимирського\~району,\~Волинської області;\~житловий будинок\~з надвірними\~спорудами загальною\~площею 72,8\~м.кв.,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] .\~Вказані обставинипідтверджую витягом з погосподарської книги за 2016-2023 роки Оваднівської сільської ради, Витягом з рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 14.03.1997 року про передачу земельних ділянок у приватну власність, державними актами на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №019604, серії ВЛ №019603, серії ВЛ №01962, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №148038142 від 04.12.2018. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до\~ч.ч.1,3,5\~ст.1268\~ЦК України спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно довідки №346 від 10.11.2021, наданої Оваднівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області, на день смерті [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті за вищевказаною адресою разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та син [PERSON] . Відповідачі по справі діти померлого [PERSON] , подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька, не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. Отже, за наданими відомостями позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка, яка прийняла спадщину. Крім неї інших спадкоємців за законом та за заповітом, немає. Проте, постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Долгунської А.П. від 24.06.2022 року, на звернення позивачки, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно та, запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на зазначене спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємцею за законом вищевказаного спадкового майна, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на дане майно, не може оформити свої спадкові права, тому її права підлягають захисту у судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved