Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дитини 23-х років за умови продовження навчання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 27 вересня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який на даний час розірвано. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Син залишився проживати разом із позивачем. Відповідно до рішення суду відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання сина до 2018 року, наразі він має заборгованість зі сплати аліментам. На даний час син досяг повноліття, але навчається у Запорізькому навчально-виховному комплексі №70 в 11 класі. Після закінчення школи готується вступити до будь-якого університету Словаччини. Для вступу дитина вивчає Словацьку мову. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою. Дохід, який отримує позивач є не достатнім для утримання повнолітнього сина. Позивач зазначає, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, тому зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина - [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач повідомлений судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Наданими позивачем документами встановлено. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] » (а.с.4) [INFO] у подружжя народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). 30.11.2006 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, [PERSON] , [INFO] змінив своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжі у справі № 2-4774/2005 від 13.12.2005 року вирішено про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідок наданих начальником Заводського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) встановлено, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року та у період з 01.05.2021 року по 31.12.2021 рік, згідно рішення суду № 2-4774/2005 від 13.12.2005 року (а.с.12,13). Згідно довідки від 18.01.2022 року виданої директором Запорізького навчально-виховного комплексу № 70 ЗМР Запорізької області Департаменту освіти і науки ЗМР Гігаурі Н. вбачається, що [PERSON] , 2004 року народження, навчається в 11 класі Запорізького навчально-виховному комплексі № 70. [PERSON] наразі є повнолітнім, що підтверджується копією паспорта дитини (а.с.7) Дитина [PERSON] навчається Словацькому технічному університеті у Братиславі, на факультет механічної інженерії за програмою бакалавра в галузі енергетичних машин та обладнання, у галузі машинобудування, на денній формі навчання. Нормативна тривалість навчання 3 роки. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON] , проживає разом із нею, що підтверджується витягом з демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с.8, 15,16). Відповідно до вимог\~ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі\~ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями\~198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд Як зазначено в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України). Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є беззаперечним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має необхідного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Таким чином, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на період навчання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23-річного віку. Відповідно до ч.1 ст.79\~та ч.1 ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів\~ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved