Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , з грудня 2008 року по день смерті останнього (а.с. 62-68). Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що заявник з грудня 2008 року проживала однією сім`єю з рідною бабусею (зі сторони матері) [PERSON] , [INFO] , та її чоловіком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначено, що [PERSON] мала доньку [PERSON] , [INFO] . Остання, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , є матір`ю заявника. Дівоче прізвище заявниці [PERSON] . Заявник вперше вийшла заміж за [PERSON] , вдруге уклала шлюб з [PERSON] , при цьому відповідно щоразу змінювала прізвище на прізвище чоловіка. Вказано, що з грудня 2008 року заявник доглядала за рідною бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , купувала за спільні гроші ліки, продукти харчування, готувала їжу, прибирала квартиру, прала їх особисті речі, сплачувала житлово-комунальні послуги, вела з ним спільне господарство, приводила разом святкові дні та всі вони разом були однією сім`єю з дитинства заявника. Квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності в рівних долях [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1993. [PERSON] померла [INFO] . Заявник у 2012 році оформила право на спадщину на Ѕ частини вказаної квартири. Зазначено, що після смерті [PERSON] заявник продовжувала проживати з [PERSON] однією сім`єю, вони вели спільне господарство, заявник сприймала [PERSON] , як свого рідного діда від дня свого народження. [INFO] [PERSON] помер. Заявник організувала, оплатила та здійснила поховання [PERSON] . Останній заповіт не складав. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. Заявник протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця подала заяву про прийняття спадщини до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявнику було відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують її родинні зв`язки зі спадкодавцем. Заявнику для подальшого оформлення спадщини за померлим дідусем [PERSON] необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2021 початкова подана заява [PERSON] була залишена без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків заяви протягом семи днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 56). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2022 відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.02.2022 року (а.с. 120). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2022 року задоволено клопотання представника заявника [PERSON] [PERSON] про виклик свідків (а.с. 130, 131). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.02.2022 року задоволено клопотання представника заявника [PERSON] [PERSON] про витребування доказів (а.с. 132, 133). 21.06.2022 до суду на виконання ухвали суду про витребування доказів від Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла копія матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с. 162-177). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2022 року підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 183, 184). 30.09.2022 до суду від представника заінтересованої особи Київської міської ради Харитонова М.В. надійшов відзив на заяву з проханням прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих стороною доказів. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав вимоги заяви та викладені у ній обставини. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи без участі їх представників. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; становлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 165). Заявник подавала до Державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів заяву від 30.08.2017 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тодорович О.Л., зареєстровану в реєстрі за № 1931 (а.с. 164). Ця заява до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла 02.09.2017 за реєстраційним № 2392. Також заявник 07.10.2021 подавала до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину квартири [ADDRESS] смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 171). Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 07.10.2021 заявнику [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні чи інші відносини між заявником та [PERSON] (а.с. 175). Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1993 виданого Дніпровською районною державною адміністрацією, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 170). Згідно запису у свідоцтві про право власності на житло та Витягу про державну реєстрацію прав від 27.02.2012, на Ѕ частки вказаної квартири видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.02.2012 за № 5-178 після смерті [PERSON] на ім`я заявника [PERSON] (а.с. 45, 170 зв.). [PERSON] 15.04.1978 зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 9). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] , [INFO] , 18 травня 1974 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , при цьому змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно свідоцтва про народження, дівоче прізвище заявника було [PERSON] ( [INFO] ), її матір`ю зазначено: [PERSON] (а.с. 11). Як убачається зі свідоцтва про одруження, свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про шлюб, заявниця [PERSON] після реєстрації першого шлюбу 07.08.2004 змінила прізвище на [PERSON] , після укладення другого шлюбу 05.03.2011 змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12-14). Отже, [PERSON] є рідною бабою заявниці з боку матері. Відповідно Витягу з Реєстру територіального громади м. Києва від 20.06.2019, за адресою: [ADDRESS] станом на 08.04.2017 був зареєстрований спадкодавець [PERSON] , дата його реєстрації з 30.03.1982 (а.с. 169). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] засвідчила, що вона є сусідкою заявниці, їхні квартири поряд на одній площадці. У квартирі [ADDRESS] заявниця [PERSON] живе давно, виїхала звідти коли вперше вийшла заміж. Після розірвання шлюбу з першим чоловіком [PERSON] знову заселилась до своєї баби [PERSON] та діда [PERSON] , з того часу мешкає там постійно. Після смерті бабусі [PERSON] проживала з дідусем. Коли заявниця вдруге вийшла заміж, то з ними ще став жити чоловік [PERSON] . Вона часто заходила до сусідів, бачила, що [PERSON] з дідом весь час вели спільний побут, заявниця піклувалась за [PERSON] , доглядала за ним, готувала їсти, прала, прибирала у квартирі, возила діда до лікарів, разом їздили в село та на відпочинок. Вона завжди думала, що [PERSON] був рідним дідом [PERSON] , відносини між ними були, як між рідними - онукою та дідом, стосунки були теплі, доброзичливі. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона є рідна сестра заявника. [PERSON] після розлучення з попереднім чоловіком десь у 2008 році переїхала мешкати до діда та баби [PERSON] , там живе по сьогодні з нинішнім чоловіком. За час спільного проживання [PERSON] жила з бабусею та дідусем, як одна сім`я, мали спільний бюджет. Після смерті баби [PERSON] продовжувала доглядати за дідом, сплачувала комунальні платежі, купувала продукти, готувала на всіх, прибирала, прала, відносини між ними були родинні, дружні. Останні роки життя дід [PERSON] погано рухався та хворів, тому йому [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] допомагали виходити на вулицю на прогулянки, возили в лікарню, купували ліки. Свідок [PERSON] засвідчив, що він чоловік заявника, з 2010 року він жив разом з [PERSON] та [PERSON] [PERSON] однією сім`єю. Заявник заселилась до своїх баби з ділом [PERSON] десь у 2008-2009 р.р. коли розійшлась з першим чоловіком. Коли померла [PERSON] , стан здоров`я у [PERSON] погіршився, він погано став ходити, мав головні болі, мав поганий зір та слух. Вони доглядали за дідом, возили його в лікарні, водили на прогулянки. У них все було спільне: речі, їжа, мали сумісне господарство, жили з [PERSON] весь час однією сім`єю. Суд приймає до уваги вказані покази свідків, оскільки вони також підтверджуються письмовими доказами, а саме актом від 10.09.2021, на якому підписи мешканців будинку [ADDRESS] затверджені начальником ЖЕД № 409, відповідно якого [PERSON] фактично проживала по [ADDRESS] з кінця 2008 року, доглядала за бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , вела спільне господарство, проживала з ними однією сім`єю до їх смерті (а.с. 42). Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви, оскільки період заявлених вимог - з грудня 2008 року, натомість, свідки пояснили, що заявник [PERSON] стала постійно проживати у квартирі [ADDRESS] з [PERSON] після розірвання нею першого шлюбу. Разом з тим, відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу, заявник шлюб з [PERSON] розірвала 14.05.2009 року (а.с. 13). За викладених обставин суд вважає, що факт проживання однією сім`єю заявника [PERSON] та [PERSON] є доведеним наявними у матеріалах справи доказами за період з 15 травня 2009 року по 08 квітня 2017 року - день смерті [PERSON] . Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті [PERSON] .

Outcome: partial