Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 22 жовтня 2008 року було укладено шлюб, який рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 28 серпня 2014 року розірвано. Під час перебування у шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року залишено без змін, ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з вересня 2018 року, державним виконавцем Крижопільського відділу ДВС було здійснено автоматичне збільшення розміру аліментів до мінімального гарантованого Сімейним кодексом України, який на день звернення з даним позовом становить 1372 гривні, що є 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка вказує, що з вересня 2014 року і по теперішній час аліменти сплачує мати відповідача. Разом з тим, в умовах збільшення рівня цін, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, є недостатнім для матеріального утримання дочки, оскільки вона потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як збільшилися витрати у зв`язку із навчанням, а також забезпеченням інших необхідних для її здоров`я та розвитку потреб. Так, на даний час дочка [PERSON] є ученицею 7-го класу Крижопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2, окрім того, навчається в КУ «Крижопільська школа мистецтв» в класі декоративно-ужиткового мистецтва, займається у репетиторів з англійської мови та математики, всебічно розвивається. Також у дочки є проблеми із зором (носить окуляри) та з колінними суглобами, в зв`язку з чим необхідно відвідувати приватні лікарні в місті Вінниці. Останні два роки відповідач залишив дочку без належної батьківської уваги, ніяким чином не бере участі в додаткових витратах на дитину, мотивуючи тим, що дочка з ним не проживає, а також відмовляється добровільно збільшити розмір допомоги на дитину, посилаючись на рішення суду та відсутність стабільного заробітку. Однак, матеріальне становище відповідача покращилося. Він працює комбайнером в ПП « [PERSON] » та має високий дохід, придбав у власність автомобіль вартістю більше 13000 доларів, будує будинок, має яблуневий сад кількістю 250 дерев. При цьому відповідач приховує дані обставини. Також позивачка зазначає, що з 21 грудня 2021 року вона перебуває у декретній відпустці, тому їй важко власними силами матеріально забезпечити дочку усім необхідним. Відповідач працездатний, неодружений, на утриманні інших дітей чи будь-яких осіб не має, в зв`язку із покращенням матеріального стану спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2014 року, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Також просить рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 05 жовтня 2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 21 жовтня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вказав, що позов визнає частково та згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно, в решті позовних вимог просить відмовити. Зазначив, що ніколи не ухилявся від обов`язку щодо утримання дочки та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на її утримання. Просить суд врахувати, що він працює як сезонний працівник з травня по грудень та отримує заробітну плату в сумі 5235,50 грн., в інші місяці перебуває на обліку як безробітний та отримує допомогу по безробіттю в сумі від 1468,47 грн. до 3218,77 грн. щомісячно. Окрім того, має непрацездатних батьків, які є пенсіонерами та потребують матеріальної підтримки. Його мати хворіє на хронічні хвороби і потребує систематичного лікування. Він не має можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі, оскільки його доходи не дозволяють цього робити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила позов задовольнити. Вважає, що відповідач отримує значно більший дохід, однак у підприємстві, де він працює, заробітну плату вказують у мінімальному розмірі для того, щоб сплачувати менше податків. Згідно інформації, переглянутої нею в мережі\~«Інтернет», заробітна плата комбайнерів становить від 50 до 100 тисяч гривень, тому відомості, надані відповідачем щодо його доходу, є неправдивими. Посилання відповідача на те, що його батьки в силу похилого віку та поганого стану здоров`я потребують від нього матеріальної підтримки не заслуговують на увагу, оскільки його батьки отримують пенсію та мають господарство, тому здатні забезпечити себе. Окрім того, з ними проживає сестра відповідача, яка також може допомагати батькам. Також позивачка просила долучити до матеріалів справи копії свідоцтва про народження її сина [PERSON] , [INFO] , та витягу із наказу начальника [INFO] щодо надання їй відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Представник відповідача адвокат Лукавський І.А. в судовому засіданні вказав, що відповідач позов визнає частково з підстав, наведених ним у відзиві, та згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження того, що матеріальний стан відповідача покращився і може сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно. В свою чергу відповідач до відзиву долучив відповідні довідки на підтвердження свого доходу і вказана в них інформація нічим не спростовується. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 28 серпня 2014 року. Під час спільного подружнього проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2009 року. Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2014 року (справа № 134/1858-14-ц), яке ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27 жовтня 2014 року залишено без змін, ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 04 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідок державного виконавця Крижопільського відділу ДВС у Тульчинському районі Вінницької області від 13 вересня 2022 року № № 84, 85, [PERSON] сплачує аліменти згідно з виконавчим листом № 134/1858-14-ц, виданим Крижопільським районним судом 14.11.2014 року, станом на 01 вересня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня; [PERSON] отримувала аліменти з [PERSON] : у березні 2022 року в сумі 1309 грн., у квітні 2022 року 1309 грн., у травні 2022 року 1315,58 грн., у червні 2022 року 1309 грн., у липні 2022 року 1372 грн., у серпні 2022 року 1372 грн. Згідно довідки, виданої старостою Тернівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 15 вересня 2022 року № 358, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки, виданої директором КУ «Крижопільська школа мистецтв» за № 18 від 14 вересня 2022 року, [PERSON] дійсно навчається в класі декоративно-ужиткового мистецтва, плата за навчання становить 230 грн. за місяць. Судом також встановлено, що з 08 квітня 2016 року позивачка перебуває у шлюбі з [PERSON] та [INFO] у них народився син [PERSON] . На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вказані обставини підтверджуються: відповідним записом щодо сімейного стану у паспорті позивачки, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 22 лютого 2022 року, копією витягу із наказу начальника [INFO] від 03 травня 2022 року № 150. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина перша\~статті 182 СК України). Частиною першою\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня становить 2618 грн., з 01 липня\~- 2744 грн., з 01 грудня\~- 2833 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів, що становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2022 року для дітей віком від 6 до 18 років\~становить 1372,00 гривень. Положеннями\~статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Отже, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до частини 3\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~статті 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими\~статтею 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачка [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які відповідач сплачує за рішенням суду, та стягувати з нього аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що матеріальний стан відповідача покращився, а її матеріальний стан навпаки погіршився, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трирічного віку в зв`язку з чим не працює. В свою чергу відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що його дохід дозволяє сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Як вбачається з долучених до відзиву довідок Крижопільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 19 жовтня 2022 року № № 213, 214, відповідач [PERSON] був зареєстрований як безробітний в Крижопільській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості з 11 грудня 2020 року по 01 червня 2021 року та з 19 січня 2022 року по 26 квітня 2022 року і його дохід за вказані періоди становив відповідно 18546,24 грн. (грудень 2020 року 2483,42 грн., січень 2021 року 3666,00 грн., лютий 2021 року 3311,22 грн., березень 2021 року 3169,32 грн., квітень 2021 року 2910,84 грн., травень 2021 року 3005,44 грн.) та 10190,29 грн. (січень 2022 року 1468,47 грн., лютий 2022 року 2907,28 грн., березень 2022 року 3218,77 грн., квітень 2022 року 2595,77 грн.). Згідно довідок про заробітну плату та про доходи, виданих ФГ «Гичак Я.К.» від 19 жовтня 2022 року, [PERSON] , працюючи на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва, за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року отримав дохід в сумі 45346,90 грн. (червень 2021 року 6000 грн., липень 2021 року 6000 грн., серпень 2021 року 6000 грн., вересень 2021 року 6000 року, жовтень 2021 року 6000 грн., листопад 2021 року 6000 грн., грудень 2021 року 9346,90 грн.); за період з 01 січня 2022 року по 30 вересня 2022 року в сумі 32500 грн. (травень 2022 року 6500 грн., липень 2022 року 6500 грн., серпень 2022 року 6500 грн., вересень 2022 року 6500 грн.). Згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державним виконавцем Крижопільського відділу ДВС від 19 жовтня 2022 року № 97, у відповідача [PERSON] відсутня заборгованість по виплаті аліментів на користь позивачки [PERSON] згідно рішення суду № 134/1858/14-ц. У відповідності до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц,\~від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц. Як встановлено судом, позивачка після судового рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , одружилася вдруге та в новому шлюбі в неї народився син [PERSON] . Після народження дитини позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не отримує доходу від трудової діяльності. Відповідно до положень ст.\~ст.\~1-3\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Разом з тим, суд враховує те, що відповідач зобов`язаний нарівні з позивачкою утримувати на належному рівні дочку до досягнення нею повноліття та\~створювати необхідні умови для її розвитку та життя. Суд зазначає, що позивачкою на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, як то придбання відповідачем автомобіля, будівництва будинку, не надані відповідні докази, та не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки у визначеному нею розмірі, тобто у розмірі 3500 грн. щомісячно. Разом з тим, суд бере до уваги, що з часу постановлення судом рішення від 25 вересня 2014 року, у позивачки змінився сімейний стан та внаслідок цього і майновий стан, а відтак, суд вбачає наявність, передбачених\~ст. 192 Сімейного кодексу України, підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дочки [PERSON] . Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, спільна дочка сторін проживає разом із позивачкою і остання безумовно несе більші витрати на утримання дитини, а також виходить з того, що відповідно до вимог ст.\~180\~СК України передбачено саме обов`язок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, приймаючи до уваги те, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, враховуючи зазначені позивачкою обставини у позові та надані нею докази у їх сукупності, розмір доходів\~відповідача, враховуючи баланс інтересів дитини, судом визнається необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. На думку суду, такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками та не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище. Посилання позивачки на відвідування дочкою гуртків, занять з репетиторами, необхідність відвідувати приватні лікарні через проблеми дочки зі здоров`ям, суд не може взяти до уваги, оскільки за своєю природою такі витрати, за умови належного їх доведення, являються додатковими витратами на дитину, та не можуть бути підставами, визначеними\~ст. 192 СК України,\~для збільшення розміру аліментів. Доводи відповідача про необхідність надавати матеріальну підтримку своїм батькам, які є непрацездатними особами, пенсіонерами, суд відхиляє в зв`язку з наступним. Так, відповідачем надані копії пенсійних посвідчень його батька [PERSON] та матері [PERSON] , копія висновку ЛКК № 1 щодо стану здоров`я матері. Однак, не обґрунтовано та не надано доказів погіршення його матеріального становища в зв`язку з цим. Щодо утримання батьків слід зазначити, що згідно наданих копій пенсійних посвідчень їм призначені пенсії за віком довічно. Щодо заявленої вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її користь в твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд дійшов такого висновку. Призначення аліментів не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку можливе лише як самостійна вимога або ж як вимога при призначенні аліментів в частці від заробітку (доходу). Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, позовна вимога [PERSON] в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягає. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведе, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно здійснити з дати набрання цим рішенням законної сили, а не з моменту звернення позивачки до суду, а тому вимога [PERSON] про допуск рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання, до задоволення не підлягає. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.\~5 Закону України «Про судовий збір», тому згідно ст.\~141\~ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial