Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 11.07.2005 Виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що подружнім життям вони не живуть, спільне господарство та побут не ведеться, матеріально один одного не підтримують. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Через відсутність взаємоповаги одне до одного в них неприязні стосунки. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою суду від 25.07.2022 було відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив не подав. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 11.07.2005 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №10. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . З матеріалів справи встановлено, що шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~враховуючи наведене\~та з`ясувавши\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~даного позову,\~суд вважає,\~що примирення\~та подальше\~подружнє життя\~сторін є\~неможливим,\~сім`я\~розпалася остаточно,\~збереження шлюбу\~може суперечити\~інтересам позивача,\~а отже,\~укладений між [PERSON] та\~ [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved