Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2022 року звернулась до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 21 липня 2017 року було змінено розмір аліментів стягнутих з [PERSON] , рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.11.2011 року та стягнути на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.08.2017 року і до повноліття дитини. На підставі виконавчого листа №535/533/17 виданого 14.08.2017 року Котелевським районним судом Полтавської області, Оржицьким відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 18.03.2021 року, [PERSON] зобов`язання належним чином не виконується, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданої Оржицьким відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області від 01.06.2021 р. У відповідності до якої, станом на червень 2022 року, сума заборгованості становить 44646,53 грн. За її розрахунками загальна сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача за несплату аліментів на утримання сина становить 39556 грн. 52 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 39556 грн. 52 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві та надані письмові докази. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 21 липня 2017 року (справа №535/532/17) змінено розмір аліментів, ухвалених рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 28.11.2011 року (справа №1613/2-403/11) та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало законної сили 12.08.2017 року (а.с.9-10). З наданих копій матеріалів виконавчого провадження №54939064 вбачається, що на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 21 липня 2017 року судом 14.08.2017 року видано виконавчий лист № 535/532/17. Постановою старшого державного виконавця Оржицького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Таран О.О. 18.10.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54939064 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини, та відповідно здійснювалося примусове виконання даного виконавчого листа. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 4952 від 01.06.2022 року [PERSON] , з урахуванням наявних у виконавчому провадженні квитанцій (розписок) про сплату, станом на 01.06.2022 року має заборгованість у розмірі 44646 грн 53 коп. (а.с.44-153). Суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» охорону дитинства в Україні визначено, як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць\~\~та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2) +…(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Суд зазначає, що пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16. Представником позивача адвокатом Сідько С.І. надано до суду розрахунок розміру пені за несплату аліментів за період з квітня 2021 року по червень 2022 року на загальну суму 39556 грн. 52 коп. Проте, відповідно до вказаної вище формули розрахунок представником проведено невірно. Так, для розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.06.2022 року № 4952 (а.с.147). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів за період з квітня 2021 року по 01.06.2022 року є такою: (2848,00 х 1% х 30) + (2848,00 х 1% х 31) + (2848,00 х 1% х 30) + (2998,75 х 1% х 31) + (2998,75 х 1% х 31) + (2998,75 х 1% х 30) + (3249,25 х 1% х 31) + (3249,25 х 1% х 30) + (3249,25 х 1% х 31) + (3249,25 х 1% х 31) + (3249,25 х 1% х 28) + (3249,25 х 1% х 31) + (3249,25 х 1% х 30) + (3249,25 х 1% х 31) = 13246,23. У зв`язку з цим неустойка (пеня), що підлягає стягненню з відповідача становить\~13246 грн 23 коп. Перевіривши наданий позивачем розрахунок розміру пені, судом встановлено, що розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, не відповідає приписам Сімейного Кодексу України та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16, у зв`язку з чим, судом здійснено його перерахунок. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів підлягає до часткового задоволення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «По судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір,\~станом на час ухвалення рішення, у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: partial