Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

01 вересня 2022 року [PERSON] пред`явила до [PERSON] позов про збільшення розміру аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.07.2014 і під час перебування у шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON] . На підставі рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09.07.2014 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на неповнолітню доньку у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.04.2014 і до досягнення повноліття. З часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 09.07.2014, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч.1\~ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін на товари і послуги, а також, відповідно до цього та з урахування вікових особливостей дитини та інфляції зросли витрати на її утримання, що впливає на її матеріальний стан у сторону його погіршення. Оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, сторони не досягли згоди з приводу способу виконання та не дійшли домовленості щодо обов`язку утримувати неповнолітню дитину, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 2000 грн. Також, зазначає, що донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а на даний час позивач безробітна, знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування та перебуває на обліку у Вінницькому обласному центрі зайнятості. Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі та спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, висловилась щодо підтримання позовних вимог та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому повністю визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. З рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 липня 2014 року встановлено, що розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 15.06.2011 випливає, що [PERSON] , народилася [INFO] , і її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 липня 2014 року судом ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.04.2014 до повноліття (а.с. 13). 23 липня 2014 року Тростянецьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.04.2014 до повноліття (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу вимог ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтями 150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. У частині першій\~статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Ураховуючи зміст статей 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Так, із свідоцтва про народження та довідки, виданої Капустянським старостинським округом Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області №88 від 28.07.2022 видно, що на утриманні [PERSON] , яка проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] знаходиться дочка [PERSON] , 2011 року народження (а.с. 6, 12). Із Форми ОК-5 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітна (а.с. 9-11). Таким чином, матеріальне становище позивачки погіршилося. Згідно з ч. 2 ст. 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» у 2022 році прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Таким чином, при збільшенні розміру аліментів, судом враховано, що відповідач проживає окремо від дитини; з часу ухвалення рішення Тростянецьким районним судом Вінницької області від 09.07.2014 про стягнення аліментів, зросли як ціни на матеріальні потреби так і прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Також, судом враховано те, що відповідач є особою працездатного віку, відтак має можливість отримувати дохід та виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини, доказів, які б свідчили про його незадовільний стан здоров`я, а також докази про зміну сімейного стану та наявність на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні. Крім цього, згідно положень, закріплених у ст.\~180\~СК України обов`язок утримувати дітей є однаковим як для матері так і батька та виходячи із закріплених у ч. 9 ст.\~7\~СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд урахувавши вказані обставини, а також визнання позову відповідачем та врахуванням інтересів дитини, дійшов висновку про збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну розміру аліментів на підставі п. 3) ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 992,40 грн. потрібно стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved