Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області про стягнення моральної шкоди за невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є учасником бойових дій та 05.09.2016 р. звернувся до відповідача із заявою, в якій просив поставити його в чергу на отримання земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідач не вживав жодних дій щодо виділення йому земельної ділянки. У подальшому 05.03.2020 р. ним було подано відповідачу заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Острожецької сільської ради, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної форми власності. Рішенням Острожецької сільської ради від 29.05.2020 р. позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення відповідної земельної ділянки, у зв`язку з поданням документів на реєстрацію щодо поділу земельної ділянки. Не погоджуючись із таким рішенням органу місцевого самоврядування, позивачем була подана позовна заява про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити дії. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. позов [PERSON] задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Острожецької сільської ради "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] " від 29.05.2020 р. № 1301-34/2020, зобов`язано відповідача прийняти, за результатами розгляду заяви від 05.03.2020 р., рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу Острожецької сільської ради залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі №460/5028/20 - без змін. 02 вересня 2021 року позивач звернувся до Млинівського відділу ДВС у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів, виданих Рівненським окружним адміністративним судом 18.08.2021 р. Постановою державного виконавця від 03.09.2021 р. було відкрито виконавче провадження, боржнику (Острожецькій сільській раді) направлено вимоги виконавця, в рамках виконавчого провадження 12.11.2021 р. та 31.01.2022 р. виконавцем винесені постанови про накладення штрафів на боржника в розмірі 5100 грн. та 10200 грн. Попри дії виконавця, станом на день подання даної позовної заяви, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі № 460/5028/20 залишається невиконаним. Позивач вважає, що протягом 6 років відповідач не може прийняти рішення про виділення йому земельної ділянки. Тривале та свідоме невиконання рішення, яке набрало законної сили, завдає позивачу моральної шкоди, яку оцінює в сумі 50000 гривень. Окрім зазначеної моральної шкоди, просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 05 липня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. 27 вересня 2022 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Музика-Дубравський В.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Представник відповідача Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача (а.с. 83), вказав, що відзив та позицію по справі, висловлені у попередніх судових засіданнях підтримують повністю, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 02.08.2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 60-65), у якому вказав, що заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки виконання рішення було предметом розгляду постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, екології, охорони навколишнього середовища Острожецької сільської ради 30.11.2021 (Протокол № 1) та 24.12.2021 (Протокол № 2), а також чергової сесії Острожецької сільської ради (рішення №564-12/2021 від 24.12.2021). Зазначив, що зі змісту протоколів слідує, що земельна ділянка щодо якої звертався [PERSON] , перебуває в оренді у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна», згідно з договором оренди від 21.12.2020 р., а [PERSON] не надав погодження землекористувача на вилучення цієї земельної ділянки. За таких обставин вважає, що рішення суду не виконано з поважних причин. Крім того вказує, що факт заподіяння позивачеві моральної шкоди нічим не підтверджується, моральні переживання не сягнули рівня страждань та заявлений розмір моральної шкоди є явно не співмірним з рівнем переживань позивача. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є учасником бойових дій, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 30.07.2015 р. № [NUMBER] (а.с. 33), нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції» (а.с. 28), нагрудним знаком «За зразкову службу» (а.с. 29), отримував подяку та грамоти як учасник АТО (а.с. 30-32). У вересні 2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив поставити його на чергу на отримання земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 6). 05.03.2020 р. [PERSON] подав до Острожецької сільської ради заяву (а.с. 7), у якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Острожецької сільської ради. Земельна ділянка розташована на території Острожецької сільської ради поблизу с.Острожець. Також позивач просив прийняти рішення щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 32,9528 га (кадастровий номер 5623885800:04:003:1163). Додатково повідомляв, що своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території України не скористався, до заяви додавав копії документів, що посвідчують особу, посвідчення учасника бойових дій та схему розміщення земельної ділянки (викопіювання з ПКУ). Листом від 23.03.2020 р. за № 312 Острожецька сільська рада повідомила [PERSON] , що його заява від 05.03.2020 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства буде розглянута на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, екології, охорони навколишнього середовища перед пленарним засіданням чергової сесії Острожецької сільської ради, яка відбудеться орієнтовно в квітні місяці (а.с. 8). Згідно листа від 24.04.2020 р. № 416 Острожецької сільської ради, звернення [PERSON] від 05.03.2020 р. розглянуто на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, містобудування, екології, охорони навколишнього середовища, яке відбулося 03.04.2020 р., комісія винесла відповідну рекомендацію на розгляд сесії сільської ради (а.с. 9). Рішенням Острожецької сільської ради від 29.05.2020 р. № 1301-34/2020 відмовлено у наданні дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: 5623885800:04:003:1163) площею 32,9528, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з поданням документів на реєстрацію щодо поділу земельної ділянки. Також вказаним рішенням вирішено запропонувати позивачу іншу земельну ділянку, яка розташована в с. Острожець (а.с. 10). [PERSON] не погодився з таким рішенням органу місцевого самоврядування та звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій. Відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. у справі № 460/5028/20 (а.с. 85-89) позовну заяву [PERSON] до Острожецької сільської ради задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] " від 29.05.2020 № 1301-34/2020; зобов`язано Острожецьку сільську раду Млинівського району Рівненської області прийняти, за результатами розгляду заяви від 05.03.2020, рішення про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства; стягнуто на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 р. у справі №460/5028/20 (а.с. 90-92) апеляційну скаргу Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року - без змін. 02 вересня 2021 року [PERSON] подав до Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №1, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 18.08.2021 у справі № 460/5028/20 (а.с. 13-14). 03.09.2021 р. постановою державного виконавця Іванової О.В. відкрито виконавче провадження № 66695719 (а.с. 15) з виконання зазначеного вище виконавчого листа. 12.11.2021 р. та 31.01.2022 р. державним виконавцем у цьому виконавчому провадженні винесені постанови про накладення штрафів на боржника Острожецьку сільську раду, в розмірах 5100 грн., 10200 грн. за невиконання та повторне невиконання без поважних причин рішення суду про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с. 18-19). Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 р. у справі №460/10320/22 (а.с. 49-52) у задоволенні позову Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області до Млинівського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.01.2022 р. ВП №66695719 відмовлено повністю. Позивач вважає, що свідоме нехтування відповідачем обов`язку щодо виконання рішення суду завдало йому немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які спричинили негативні зміни у його житті, такі дії відповідача потягли нераціональне витрачання життєвого часу (проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, поведінка відповідача морально його пригнічує та зумовлює невпевненість у майбутньому. Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 50000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Конституцією України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (ст. 56 Конституції України). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи. Якщо\~інше не\~встановлено законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 1173, ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи цих органів при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів та цієї особи. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано. Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 750/6330/17. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування. У судовому засіданні 25.10.2022 р. представник відповідача [PERSON] , а також представник позивача [PERSON] підтвердили, що на час розгляду даної справи так і не було виконано відповідачем рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. у справі № 460/5028/20, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2021 р., яким визнано протиправним та скасовано рішення Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] " від 29.05.2020 № 1301-34/2020; зобов`язано Острожецьку сільську раду Млинівського району Рівненської області прийняти, за результатами розгляду заяви від 05.03.2020, рішення про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. Вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач пов`язує саме з невиконанням відповідачем цього рішення суду. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт заподіяння йому моральних страждань, внаслідок невиконання відповідачем рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 р. у справі № 460/5028/20, адже позивач очікував належне виконання рішення суду, сподівався отримати бажану земельну ділянку, змушений був значну частину часу витрачати на захист своїх інтересів як перед відповідачем, так і перед судом, неналежний розгляд відповідачем його заяви морально пригнічував позивача та зумовлював невпевненість у майбутньому, він відчував розчарування та несправедливість. Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу органом місцевого самоврядування, а саме відповідачем. Разом з тим, визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, та вважає, що зазначена позивачем сума - 50000 гривень, є значно завищеною. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи вищевикладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, тривалості, глибини та ступеню моральних страждань позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення на його користь 5000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди. На думку суду, такий розмір буде достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача, характером завданої йому з боку органу місцевого самоврядування моральної шкоди. Щодо розподілу судових витрат, то суд виходить з такого. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи наявна довідка про оплату правничої допомоги адвоката на суму 3000 грн. (у довідці помилково адвокатом зазначена загальна сума 2500 грн., хоча у верхній частині довідки вказано про оплату 3000 грн. [PERSON] за правничу допомогу та при підрахунку вартості усіх видів зазначених послуг загальна сума становить 3000 грн.), а також квитанція до прибуткового касового ордера № 33 від 29.06.2022 року на суму 3000 грн. (а.с. 37-38). Під час розгляду справи представник позивача підтвердив, що його довіритель сплатив саме три тисячі гривень на оплату правничої допомоги, які й просив стягнути з відповідача. Оскільки позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 50000 грн., судом стягнуто 5000 грн., тобто позовні вимоги задоволені на 10 % (5000х100:50000 = 10 %), що є підставою для стягнення із відповідача на користь держави 99,24 грн. судового збору (992,40х10:100=99,24), а також на користь позивача 300 грн. витрат, понесених на оплату правничої допомоги адвоката (3000х10:100 = 300).

Outcome: partial