Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачзвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 10 червня 2021 року, [PERSON] , керуючи автомобілем «SubaruImpreza», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по площі Фейербаха у м. Харкові у правій полосі для руху здійснив маневр повороту ліворуч, завчасно не зайнявши при цьому крайню ліву смугу для руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Ravon», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль марки «Ravon», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу отримав механічні пошкодження. Відповідачем була визнана провина у вчиненні ДТП, оскільки на місці ДТП, [PERSON] оформив розписку на ім`я позивача. Відповідно до якої, визнав себе винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та зобов`язався відшкодувати спричинені збитки. Того ж дня, відповідач сплатив позивачу в якості відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 15 000 грн. Відповідно до Висновку судового експерта авто товарознавця №7М від 27.07.2021, вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу, автомобіля марки«Ravon», державний номерний знак [NUMBER] становить 62 056,10 грн. Вартість проведення експертизи становить 3650,00 грн. В подальшому, відповідач відмовився сплатити позивачу вартість завданих матеріальних збитків, тому позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. На підставі зазначеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди у розмірі 47 056,10 грн.; вартість проведення експертизи у розмірі 3650,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. та судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Лозівськогоміськрайонного суду Харківської області Попова О.Г. Ухвалою судді Лозівськогоміськрайонного суду Харківської області Поповим О.Г. відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалоювід06.07.2022 справа прийнята до провадження судді Богун О.О. та визначено слухати справу у порядку спрощеного позовного провадження. 20.10.2022 року справу розглянуто по суті та ухваленорішення. В судовезасіданняпозивач [PERSON] та представникпозивача- адвокат Коваленко А.О. не з`явилися, про слуханнясправиповідомленіналежним чином, надавши до суду клопотання з проханнямрозглядатидану справу у їх відсутність, позовнівимогипідтримують в повномуобсязі. 12.01.2022 надавши до суду відповідь на відзив відповідача, в якому, крім іншого наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] , представник відповідача - [PERSON] у судовезасідання не з`явилися, про місце, дату та час судового розглядусправибулисповіщеніналежним чином. 10.01.2022, надавши до суду відзив на позов, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають у повному обсязі, оскільки вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 10.06.2021 не підтверджена відповідними доказами. Відповідно дост. 247 ЦПК України, у разі неявки в судовезасіданнявсіхучасниківсправичи в разіякщовідповідно до положеньцього Кодексурозглядсправиздійснюється судом за відсутностіучасниківсправи, фіксування судового процесу за допомогоюзвукозаписувальноготехнічногозапису не здійснюється. Суд, дослідившиматеріалисправи, вважає, щопозовнівимогипідлягаютьзадоволенню з наступнихпідстав. Судом встановлено, що10 червня 2021 року, [PERSON] , керуючи автомобілем «SubaruImpreza», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по площі Фейербаха у м. Харкові у правій полосі для руху здійснив маневр повороту ліворуч, завчасно не зайнявши при цьому крайню ліву смугу для руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «Ravon», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобіль марки «Ravon», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу отримав механічні пошкодження. Відповідачем на місці ДТП, [PERSON] була оформлена розписку на ім`я позивача. Відповідно до якої, [PERSON] сплатив позивачу в якості відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 15 000 грн. Відповідно до Висновку судового експерта авто товарознавця №7М від 27.07.2021, вартість матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу, автомобіля марки«Ravon», державний номерний знак [NUMBER] становить 62 056,10 грн. Вартість проведення експертизи становить 3650,00 грн. Тобто, загальна сума матеріального збитку становить: 62056,10 грн. (розмір матеріального збитку) - 15 000 грн. (відшкодована сума відповідачем) = 47 056,10 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язкузізнищеннямабопошкодженнямречі, а такожвитрати, які особа зробилаабомуситьзробити для відновленнясвогопорушеного права (реальнізбитки). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завданаособічи майну фізичноїабоюридичної особи, підлягаєвідшкодуванню в повномуобсязі особою, яка їїзавдала. Обов`язоквідшкодуватизавдану шкоду виникає у особи, яка їїзавдавала за умови, щодіїостанньогобулинеправомірними, між ними і шкодою є безпосереднійпричиннийзв`язок та є вина зазначеної особи, а коли цебулонаслідкомдіїджерелапідвищеноїнебезпеки, - незалежновіднаявності вини. Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доведена, а розмір матеріальної шкоди підтверджено належними та допустимими доказами, тому суд вважає стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 47 056,10 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 3650,00 грн. Що стосується позовних вимог щодо стягнення витрат пов`язаних з наданням правничої (правової) допомоги у розмірі 3 000 грн. 00 коп., то суд зазначає наступне. Право на правничудопомогу в Українігарантовано ст.59КонституціїУкраїни та ст. 15 ЦПК України. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибірформи та суб`єктанаданнятакоїдопомогизалежитьвідволі особи, яка бажаєїїотримати. Право на правовудопомогу - цегарантована державою можливістькожної особи отриматитакудопомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежновід характеру правовідносин особи з іншимисуб`єктами права. Згідно ч.1 ст.133ЦПК України судовівитратискладаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядомсправи, до якихзгідно п.1 ч.3 цієїстаттівіднесеновитрати на професійнуправничудопомогу. Відповідно до ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничоюдопомогою адвоката, несутьсторони, крімвипадківнаданняправничоїдопомоги за рахунокдержави. За результатами розглядусправивитрати на правничудопомогу адвоката підлягаютьрозподілуміж сторонами разом ізіншимисудовимивитратами. Для цілейрозподілусудовихвитрат: 1) розмірвитрат на правничудопомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншуправничудопомогу, пов`язанузі справою, включаючипідготовку до їїрозгляду, збірдоказівтощо, а такожвартістьпослугпомічника адвоката визначаютьсязгідно з умовами договору про наданняправничоїдопомоги та на підставівідповіднихдоказівщодообсягунаданихпослуг і виконанихробіт та їхвартості, щосплаченаабопідлягаєсплатівідповідною стороною аботретьою особою; 2) розмірсуми, щопідлягаєсплаті в порядку компенсаціївитрат адвоката, необхідних для наданняправничоїдопомоги, встановлюєтьсязгідно з умовами договору про наданняправничоїдопомоги на підставівідповіднихдоказів, якіпідтверджуютьздійсненнявідповіднихвитрат. Для визначеннярозмірувитрат на правничудопомогу з метою розподілусудовихвитратучасниксправиподаєдетальнийописробіт (наданихпослуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для наданняправничоїдопомоги. Розмірвитрат на оплату послуг адвоката має бути співмірниміз: 1) складністюсправи та виконаних адвокатом робіт (наданихпослуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконаннявідповіднихробіт (наданняпослуг); 3) обсягомнаданих адвокатом послуг та виконанихробіт; 4) ціною позову та (або) значеннямсправи для сторони, в тому числівпливомвирішеннясправи на репутаціюсторониабопублічнимінтересом до справи. У разінедотриманнявимогчастиничетвертоїцієїстатті суд може, за клопотанняміншоїсторони, зменшитирозмірвитрат на правничудопомогу, якіпідлягаютьрозподілуміж сторонами. Обов`язокдоведеннянеспівмірностівитратпокладається на сторону, яка заявляєклопотання про зменшеннявитрат на оплату правничоїдопомоги адвоката, якіпідлягаютьрозподілуміж сторонами. Згідно ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тісамікритеріїзастосовує ЄСПЛ, присуджуючисудовівитрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «ЛавентспротиЛатвії» зазначено, щовідшкодовуютьсялишевитрати, якімаютьрозумнийрозмір. На підтвердженняпонесенихвитрат на правничудопомогу до суду надано -Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ДН №054939 від 30.07.2021 на ім`я адвоката Коваленко А.О.;свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю - Серії ДН №5196 на ім`я адвоката Коваленко А.О.; Акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 02.08.2021 на суму 3 000 грн.; детальний опис робіт (наданих послуг) від 02.08.2021; Дублікат квитанції від 30.07.2021 на суму 3 929,65 грн. Таким чином, з урахуванням вимог ч.4 ст.137 ЦПК України та ч.ч.2,3 ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пов`язана з наданням правничої (правової) допомоги у розмірі 3 000 грн. 00 коп. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхіднестягнути з відповідача на користьпозивачасплачений за поданняпозовної заяви судовийзбір у розмірі908,00 грн.

Outcome: approved