Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

15 вересня 2022 року Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 вересня 2022 року в розмірі 36 993 гривні 37 копійок, інфляційні втрати в розмірі 2572 гривні 92 копійки, 3% річних в розмірі 734 гривні 67 копійок та понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2 481 гривню. Позов обґрунтовано\~тим,\~що позивач\~відповідно до\~пункту 4\~статті 19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №\~1875-IV\~(далі\~ Закону\~№1875-IV),\~у редакції\~від 10.04.2014,\~що діяла\~під час\~виникнення спірних\~правовідносин,\~як\~теплопостачальна організація,\~є виконавцем\~послуг централізованого\~опалення\~та\~гарячого водопостачання. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до пункту 7 статті 26 Закону №1875-IV договір, зокрема, на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ». Квартира [ADDRESS] забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Такі послуги позивачем у зазначеному будинку надаються постійно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідач від надання цих послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилала. 20.07.2017 між [PERSON] та позивачем був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 2141. За умовами вказаного договору (п.9 Розділу «Оплата спожитих послуг) розрахунковим періодом є календарний місяць, платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що до листопада 2014 року заборгованості не було. З листопада 2014 року в зв`язку з неповнотою та нерегулярністю виконання споживачем обов`язків з оплати наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.09.2022 складає 36 993 гривні 37 копійок, що є свідченням неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. Закон № 1875-ІV, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 01.05.2019 у зв`язку з введенням в дію нового Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 VIII від 09.11.2017. Однак, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень цього закону встановлено, що договори про\~надання комунальних\~послуг,\~укладені до\~введення в\~дію цього\~Закону,\~зберігають чинність\~на умовах,\~визначених такими\~договорами,\~до дати\~набрання чинності\~договорами про\~надання відповідних\~комунальних послуг,\~укладеними за\~правилами,\~визначеними цим\~Законом. У\~разі\~ якщо\~договорами \~про\~надання\~комунальних послуг,\~укладеними\~до\~введення в\~дію\~цього Закону,\~передбачено\~більш\~ранній строк\~їх\~припинення,\~такі\~договори\~вважаються продовженими\~на той\~самий строк\~і\~на\~тих самих\~умовах.\~Відповідач визнала\~свою заборгованість,\~уклавши 15.10.2019\~договір №\~25\~про реструктуризацію\~заборгованості.\~Однак умови\~договорів №\~2141\~від 20.07.2017\~та №\~25\~від 15.10.2019\~відповідачем не\~виконані.\~На підставі\~ч.2\~ст.265\~ЦК\~України\~та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за комунальні послуги відповідачем позивачем нараховано інфляційні втрати в розмірі 2 572,92 гривні та 3% річних у розмірі 734,67 гривень. Ухвалою судді від 27 вересня 2022 року, після виконання вимог частини шостої статті 128 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін на 31 жовтня 2022 року. Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року судовий розгляд справи було відкладено на 10 листопада 2022 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У матеріалах справи знаходиться клопотання т.в.о. директора КП «УЖКГ» Позняка А.В., в якому він просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подала. Клопотання про відкладення розгляду справи не направила. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. Треті особи\~в призначене\~судове засідання\~не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, проте конверти із судовими повістками повернуто до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 10 листопада 2022 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради № 3 від 15 січня 1992 року на сім`ю з трьох осіб (вона, дочка [PERSON] , син [PERSON] ), 21 січня 1992 року було видано ордер № 7249 на службове жиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6,7). Згідно з інформацією Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 19 вересня 2022 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24 січня 1992 року по теперішній час (а.с.60). Відповідно до пункту 10 частини першої постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 року у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Отже, [PERSON] як наймач службового жилого приміщення - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. За змістом статті 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Згідно зі статтею 68 ЖК України, правила якої відповідно до частини другої статті 123 ЖК України застосовуються і до відносин стосовно користування службовими жилими приміщеннями, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно з рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області №286-14-V від 13 липня 2007 року з 01 вересня 2007 року виконавцем житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича було визначено КП «Житлово-комунальний центр» (а. с. 37). З 01\~листопада 2014\~року виконавцем\~послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014,\~та\~рішення\~виконавчого комітету\~Славутицької міської\~ради Київської\~області №\~1574-49-VІ\~\~від 03.10.2014\~як\~теплопостачальна організація\~є Комунальне\~підприємство\~«Управління житлово-комунального\~господарства» (а. с. 38). Згідно з\~п.\~2.1\~Статуту\~КП\~«УЖКГ» в\~редакції,\~затвердженій\~рішенням\~Славутицької міської\~ради\~від 25.10.2021\~\~№ 356-7-VІІІ,\~підприємство\~створюється\~з метою\~надання\~послуг\~зі здійснення\~діяльності\~з виробництва,\~транспортування,\~постачання\~теплової енергії\~споживачам та\~надання послуги\~з централізованого\~опалення\~та гарячого\~водопостачання,\~у порядку,\~встановленому законодавством (а. с. 29-34). Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ №500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 №2700, переоформлена на безстрокову (а.с. 26-28). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ ( далі Закон №2189- VІІІ), який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої ). Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875- ІV, чинного на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у частині сьомій статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення ( з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який набрав чинності та введений в дію з 01.05.2019 року, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини першої статті 13\~Закону №\~2189-VІІІ договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до частини третьої статті 13\~Закону №\~2189-VІІІ договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. 20 липня 2017 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» було укладено договір №2141 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенням, відповідно до п.1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а. с. 8-10). Відповідно до п.п.1 п.17 договору №2141 споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк. Згідно з п.9 вказаного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 31 договору № 2141 передбачено, що цей договір укладається на 1 рік та набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або про необхідність перегляду. Відповідно до пункту 3 розділу VІ Прикінцевих та\~Перехідних положень\~Закону №2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. 15 жовтня 2019 року між [PERSON] та Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» укладено договір № 25 про реструктуризацію заборгованості за житлово- комунальні послуги, відповідно до п.1 якого кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у боржника перед кредитором станом на 15 жовтня 2019 року шляхом її розстрочення на 36 календарних місяців ( а.с.10-11) Відповідно до п. п. 2 цього договору сума реструктуризованої заборгованості становить 15 904,34 гривні. Згідно з п.3 договору № 25 боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 2 договору шляхом перерахування щомісяця коштів на поточний рахунок кредитора рівними частинами, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця. За змістом п.4 договору №25 зобов`язання боржника зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора коштів у строк та сумі, що встановлені п.3 цього договору та графіком погашення заборгованості за відповідний місяць. Як передбачено п.5 договору №25 реструктуризація заборгованості не звільняє боржника від виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних нарахувань за житлово-комунальні послуги. Згідно з графіком погашення заборгованості, який є додатком №1 до договору №25, сума щомісячного платежу за період з листопада 2019 року по вересень 2022 року становить 445 гривень та за жовтень 2022 року -329, 39 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач від зазначених послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилала. Частиною першою статті 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~24.06.2004\~№ 1875-ІV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом частини першої статті 14 вказаного Закону, залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до частини першої статті 5 Закону №2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1)житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини першої статті 10\~Закону №\~2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, встановлені постановами НКРЕКП №432 від 23.04.2014; № 146 від 17.10.2014; № 650 від 03.03.2015, №1171 від 31.03.2015, № 1025 від 09.06.2015, № 1101 від 09.06.2016 (постанова про внесення змін до постанови № 1171 від 31.03.2015), а також рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 632 від 20.10.2017 та № 739 від 08.12.2017 (а. с. 47-54, 39 - 46 ). Пунктом 5 частини третьої статті 20\~Закону №1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок сплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами покладено на споживача і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, а також пунктом 17 договору № 2141, укладеного 20.07.2017 між [PERSON] та КП «УЖКГ». Крім того, за договором № 25 відповідач зобов`язалася виплатити у повному обсязі заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла станом на 15.10.2019 шляхом її розстрочення на 36 календарних місяців відповідно до графіка погашення. Абзацом 6 статті 19\~Закону України\~«Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із статтею 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною другою статті 530\~ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинна виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п.9 договору № 2141, укладеного 20.07.2017 між КП «УЖКГ» та [PERSON] . Крім того, на підставі договору №25, укладеного з позивачем 15.10.2019, відповідач зобов`язалася щомісячно сплачувати реструктуризовану заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 15 904,39 гривень, яка утворилась станом на 15.10.2019, рівними частинами, починаючи з першого числа місяця, в якому укладено договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з додатком, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця протягом періоду з листопада 2019 року по жовтень 2022 року. Згідно з бухгалтерською довідкою від 12 вересня 2022 року за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги квартири, розташованої за вказаною адресою, за період з 25.11.2014 по 01.09.2022 становить 36 993 гривні 37 копійок (а. с. 12-15). З аналізу нарахувань та платежів, наведених у цій бухгалтерській довідці, вбачається, що відповідач не в повному обсязі виконувала умови договорів № 2141 від 20 липня 2017 року та № 25 від 15 жовтня 2019 року, оскільки оплата щомісячних нарахувань за житлово-комунальні послуги та оплата відповідно до графіка погашення заборгованості надходили не щомісячно, внаслідок чого у відповідача станом на 01.09.2022 виникла заборгованість в сумі 36\~993 гривень 37 копійок. Враховуючи зазначене, суд погоджується з правомірністю нарахованої заборгованості відповідачу за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 25 листопада 2014 року по 01 вересня 2022 року, що становить 36 993 гривні 37 копійок, оскільки відповідач як наймач службового жилого приміщення зобов`язана вносити плату за житлово-комунальні послуги. Відповідно до частини другої статті 625ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 11 листопада 2019 року по 23 лютого 2022 року складає 2 572,92 гривні, розмір трьох процентів річних за аналогічний період складає 734,66 гривні. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований ( а.с.19-25). Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджений матеріалами справи. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат та трьох процентів річних. Відтак, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 36\~993 гривні 37 копійок, яка виникла за період з 25.11.2014 по 01.09.2022; інфляційні втрати в сумі 2572 гривні 92 копійки та три проценти річних в сумі 734 гривні 67 копійок. За змістом частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до платіжного доручення № 642 від 28.06.2022 позивач сплатив судовий збір у сумі 2481 гривня ( а.с.2). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.1). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2481 гривню, то з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2481 гривня. На підставі викладеного,

Outcome: approved