Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис №2766. [INFO] у позивачки народився син - [PERSON] , у свідоцтво про народження якого, згодом, за заявою відповідача, були внесені зміни: змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », батьком записано [PERSON] . В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . З відповідачем у справі вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На момент звернення до суду між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей, угоду про добровільну сплату аліментів вони не укладали. Вказувала, що з квітня 2022 року діти постійно проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Стверджувала, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, навпаки навіть відмовляється навіть повернути дитячі речі автокрісло, коляску та інші. Оскільки відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований та у нього відсутні інші утриманці то вона вважає, що останній має можливість сплачувати аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дітей. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повнолітнього віку. Ухвалою суду від 07 червня 2022 року було відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення розміру аліментів було виділено в самостійне провадження, заведено нову справу з присвоєнням самостійного обліково-статистичного номеру справи за 2022 рік. Ухвалою суду від 08 червня 2022 року у вказаній справі було відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 29-30). Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року було прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 57). Ухвалою суду від 18 серпня 2022 року закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення розміру аліментів (а.с. 70). Ухвалою суду від 18 серпня 2022 року залишено без задоволення клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі (а.с. 71-72). Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 86). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог, просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 36-39, 80). Відповідач та його представник, діючий за довіреністю\~від 8\~серпня 2022\~року,в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали через канцелярію суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 51, 52, 53, 95). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 2020 року Малиновським районним\~у місті\~Одесі відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану ПМУ\~МЮ (м.\~Одеса),\~актовий запис\~№2766(а.с. 9). [INFO] у позивачки народився син - [PERSON] , у свідоцтво про народження якого, згодом, за заявою відповідача, були внесені зміни: змінено прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] » на « [PERSON] », батьком записано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10, 16-17). В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Діти проживають разом з матір`ю. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2022 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 96-97). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Зі змісту позовної заяви встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повнолітнього віку. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить із встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Частиною другою ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до ст. 181 СК України. Відповідно до ст. ст. 181, 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України\~передбачено,\~що обставинами,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розміру\~аліментів є:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні а на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості. Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні\~розміру аліментів\~судвраховує, що діти відповідача, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , потребують матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на їх утримання. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має інших утриманців, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню частково і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 25 липня 2022 року, та до досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно. Після досягнення найстаршою дитиною, [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, стягнути відповідача, аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх заробітку (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 листопада 2036 року, та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] включно. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved