Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 08 січня 2002 року. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом вказує те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося. Постійні сварки та різного роду конфлікти, які відбувалися з ініціативи відповідача, призвели до погіршення стосунків між ними та розпаду сім`ї. Відповідач протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, чинить на неї фізичне та психологічне насильство у присутності їх неповнолітніх дітей, матеріально сім`ю не забезпечує. Сторони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти сім`ю не має, вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливим і таким, що суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, пояснила, що подружні стосунки з відповідачем припинені та їх відновлювати вона не бажає. Зловживання відповідачем алкоголем, вчинення ним домашнього насильства призвело до розпаду сім`ї. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що дійсно не приділяв належної уваги сім`ї, але на даний час зробив для себе висновки і бажає змінити свою поведінку, просив надати термін для примирення. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. \~ Частина\~1\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України вказує\~на те,\~що шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 січня 2002 року. Від шлюбу мають троє неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Спільне сімейне життя у сторін не склалося, різного роду непорозуміння, часті конфлікти, зловживання відповідач алкоголем, вчинення домашнього насильства призвели до погіршення стосунків між ними та розпаду сім`ї. Сторони тривалий час подружні стосунки не підтримують, спільного бюджету не мають, спільне господарство не ведуть. Враховуючи пояснення сторін, категоричну позицію позивача про те, що наміру зберегти сім`ю вона не має, наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що примушування до шлюбу чи перебування у ньому є недопустими і таким, що суперечить положенням ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і такми, що підлягають до задоволення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved