Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно за законом, у вигляді 2/5 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що в [ADDRESS] , яке по 1/5 частці належало її матері - [PERSON] та батькові - [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити. Крім того, додала, що за життя її батьки заповіту не складали. Інших спадкоємців першої черги окрім неї, немає. ЇЇ рідний брат, тобто син спадкодавців помер і у нього своєї сім`ї не було. На час смерті своїх батьків, вона постійно проживала разом з ними. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити, обґрунтовуючи доводами викладеними у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. При вирішенні справи покладається на думку суду. Відповідачем відзиву на позов не подано. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачкою, яка проживала із своїми батьками, аж до їх смерті. Їй відомо, що батьком позивачки був - [PERSON] . В с.Носів інших осіб із прізвищем, ім`ям та по батькові - [PERSON] , чи [PERSON] , окрім [PERSON] , не було і немає. Аналогічні пояснення надала в судовому засіданні свідок [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника та свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. В силу ст.527 ЦК Української РСР (надалі -ЦК) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За змістом ч.1 ст.529 ЦК при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Положенням ст.548 ЦК визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положенням ч.1 ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач народилася [INFO] , в сім`ї: батька - [PERSON] та матері - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 квітня 2019 року. 14 вересня 1988 року позивач одружилась із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище із дошлюбного - [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що видно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 квітня 2022 року. Батьки позивачки 08 березня 1967 року зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим мати позивачки змінила прізвище із [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що вбачається із витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 23 червня 2022 року. Встановлено, що позивачці, її батькам, рідному брату та сину належало по 1/5 частці житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 16 травня 1991 року виданим на підставі рішення виконкому Бережанської районної ради №264 від 16 жовтня 1990 року "Про оформлення права власності на жилі будинки" та довідкою від 23 червня 2022 року №72 виданою комунальним підприємством "Підгаєцьке районне бюро технічної інвентаризації". Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09 вересня 2011 року. Після смерті [PERSON] належну їй частку у вищевказаному нерухомому майні прийняв її чоловік, тобто батько позивачки, що виразилось у вступі в управління та володіння спадковим майном, а також у постійному проживанні разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідками виданими Носівським старостинським округом Підгаєцької міської ради за вих.№№158, 162 відповідно від 17 та 23 червня 2022 року. За життя [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] , що видно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 квітня 2022 року. Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2008 року за позивачкою визнано право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її батька [PERSON] у вигляді земельної частки (пай) та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства. Встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька, що виразилось у постійному проживанні разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї, що стверджується також довідками виданими Носівським старостинським округом Підгаєцької міської ради за вих.№№ 380, 159 відповідно від 19 жовтня 2021 року та від 17 червня 2022 року. Із інформації завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори від 24 вересня 2022 року за вих.№320/01-16 видно, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за даними Спадкового реєстру спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Рідний брат позивачки [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 2018 року. Позивач зверталась до нотаріуса із питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, однак в цьому їй було відмовлено, у зв`язку із невідповідністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується письмовою відмовою завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори за вих.№673/01-16 від 25 листопада 2021 року. Той факт, що батько позивачки [PERSON] , а не [PERSON] , крім вищезазначеного, підтверджується довідками виданими Носівським старостинським округом Підгаєцької міської ради за №№158, 159, 162, 163, 380 відповідно від 17, 23 червня 2022 року та від 19 жовтня 2021 року. Із інформації Носівського старостинського округу за №257 від 28 вересня 2022 року видно, що на території вказаного старостинського округу осіб із прізвищем [PERSON] , окрім [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] і помер [INFO] , не було і немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved