Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаною заявою. Вимоги заяви мотивовано тим, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , останнє місце проживання с.Пушкіно Берегівського (Виноградівського) району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть). На день його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки та житловий будинок. За життя померлий залишив заповіт, яким все своє майно заповів заявниці, своїй доньці. Заявниця прийняла спадщину, звернувшись у шестимісячний строк до нотаріальної контори із відповідною заявою. Особи, що б мали право на обов`язкову частку у спадщині та прийняли її - відсутні. Мати заявниці - заінтересована особа - не претендує на майно, що ввійшло до складу спадщини та не заперечує проти оформлення за заявницею спадщини за заповітом. Ознайомившись із документами, що подані заявницею для оформлення спадщини за заповітом після смерті батька, державний нотаріус надала письмове роз`яснення, що видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості, оскільки у державному акті на право приватної власності є підчистка та незастережене виправлення; ім`я по-батькові власника державного акту та власника Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок вказано « [PERSON] », що не відповідає імені по-батькові спадкодавця « [PERSON] ». Позивачка подала письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Заінтересована особа подала до суду письмову заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. У заяві зазначено, що заінтересована особа обізнана зі змістом заяви та вимог, не заперечує проти задоволення вимог заяви, просить задовольнити вимоги. Відповідно до положень ст.ст.200, 206 ЦПК України суд вважає за можливе перейти до судового розгляду справи по суті з прийняттям рішення за результатами судового розгляду. Вивчивши доводи заяви та дослідивши подані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вирішив наступне. У відповідності до вимог ст. ст. 315,319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , останнє місце проживання с.Пушкіно Берегівського (Виноградівського) району Закарпатської області (Свідоцтво про смерть [NUMBER] , Свідоцтво про народження [NUMBER] , свідоцтво про шлюб [NUMBER] , а.с.5-10). На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки та житловий будинок (копія свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 29.08.2001, видане заступником голови Виноградівської РДА на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА №500 від 27.08.2001, копія Державного акту про право власності на землю І-ЗК№038860, виданий Головою Виноградівської районної ради народних депутатів 30.11.2000, а.с.12,13). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів заявниці, своїй доньці (копія заповіту від 21.09.2020, посвідченого головою Пушкінської сільської ради Вегеш В.В., а.с.7). Заявниця прийняла спадщину, звернувшись у шестимісячний строк до нотаріальної контори із відповідною заявою (Витяг про реєстрацію Спадкової справи №232/2021, сформований 05.08.2021 Виноградівською державною нотаріальною конторою, а.с.6). За змістом письмової відповіді завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. від 25.02.2022 (а.с.11), у поданих заявницею з метою оформлення спадщини за заповітом документах виявлено істотні розбіжності: у державному акті на право приватної власності є підчистка та незастережене виправлення; ім`я по-батькові власника державного акту та власника Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок вказано « [PERSON] », що не відповідає імені по-батькові спадкодавця « [PERSON] ». Тому видати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку немає можливості. Дослідивши подані документи, суд з`ясував, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] був збудований [PERSON] у 1991 році, що підтверджується технічним паспортом від 1991 (а.с.14-22). У 1993 році на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА на вказаний будинок забудовнику було видано Свідоцтво про право власності на будинок. Суд переконався, що незастережене виправлення у Державному акті - не спотворює зміст державного акту, оскільки є несуттєвим та безумовно вчинене задля виправлення очевидної технічної помилки: чітко проглядається виправлений текст «Виноградівській рай.», а новий текст « [PERSON] ». Суд погоджується із доводами заявниці про те, що розбіжності у імені по-батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » зумовлене варіаціями імені « [PERSON] », « [PERSON] », останнє з яких є звичним традиційним для населення Закарпатського регіону, а ім`ям « [PERSON] » заміняли з метою приведення імен закарпатців у відповідність до звичних імен у радянський період. Розбіжності у імені « [PERSON] » та « [PERSON] » також зумовлені різними варіаціями імені, що довільно застосовувалися особами, уповноваженими на виготовлення офіційних документів. Суд констатує, що документи, якими володіє заявник, містять такі розбіжності у написанні імені спадкодавця, які не можуть засвідчити юридичні факти, з метою посвідчення яких вони видані. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.п. 1, 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеної у свідоцтві про народження або паспорті. Встановлення фактів, що просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація права заявника на спадщину. На підставі викладеного, та

Outcome: approved