Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] вказала, що з [PERSON] 25 квітня 2019 року був укладений договір № 133-165-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії, за який він отримав кредитні кошти в розмірі 40000,00 грн. для здійснення розрахункових операцій та видачі готівки на строк до 25 квітня 2022 року. Натомість [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строк та на умовах, визначених договором. Позичальником [PERSON] зобов`язання за договором порушувались, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 16 вересня 2021 року за договором в загальному розмірі 61633,82 грн. На даний момент відповідачами борг не погашений, саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою від 26 липня 2022 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Копію ухвали про відкриття провадження в справі відповідач [PERSON] отримав поштою 16 вересня 2022 року. У визначений судом строк відповідач відзив не подав. Представник позивача [PERSON] , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримала та на їх обґрунтування в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про день, час і місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що він не з`явився без поважних причин. Тому суд, зі згодою представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів. В судовому засіданні, вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] , дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне. Між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений договір № 133-165-170-К про відкриття рахунку, видачу та обслуговування платіжних карток МПС з відкриттям кредитної лінії від 25 квітня 2019 року (далі за текстом - Договір), за умовами якого відповідачу були надані у тимчасове користування грошові кошти у вигляді кредитної лінії в сумі 40000,00 грн. на картковому рахунку на поточні потреби із строком користування до 25 квітня 2022 року, з оплатою процентів, виходячи зі ставки 0,01% річних за користування кредитними коштами в торгово-сервісних мережах, або із ставки 38% за користування кредитними коштами уразі зняття готівки в термінальних пристроях. В момент підписання Договору позивальник [PERSON] також ознайомився з Тарифним пакетом «Кредитна карта», який є Додатком № 1 до Договору, що підтверджено особистим підписом позичальника. Згідно з п.п. 2.5., 2.6. Договору [PERSON] зобов`язався, уразі використання щомісячно ліміту кредитної лінії, не пізніше 25-го числі місяця, наступного за звітним, забезпечити надходження грошових коштів на картковий рахунок в розмірі мінімального обов`язкового платежу у розмірі 7,0% від суми заборгованості; а також сплачувати проценти за користування кредитними коштами та комісій не пізніше передостаннього робочого дня кожного місяця. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання, встановлені умовами Договору, стосовно своєчасного повернення сум використаних кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З розрахунку заборгованості та виписок про рух коштів по рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту і сплати відсотків та комісії за користування кредитом. Станом на 16 вересня 2021 року з боку відповідача [PERSON] перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом в сумі 39932,86 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5730,96 грн. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредиту в розмірі 39932,86 грн. та по процентам за користування кредитом в розмірі 5730,96 грн. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так п.п. 5.2. Договору встановлено, що позичальник сплачує Банку штраф у випадку порушення строків сплати обов`язкового мінімального платежу (в т.ч. сплати не в повному обсязі) більше ніж на 90 календарних днів поспіль у розмірі 40% від суми використаного кредитного ліміту. З представлених позивачем виписок про рух коштів по рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідач [PERSON] використав в повному обсязі наданий йому кредитний ліміт, але своєчасно і в повному обсязі його не повернув, оскільки останній платіж на погашення кредиту ним був здійснений 28 жовтня 2019 року. Від тоді відповідач своїх обов`язків за Договором не виконує, прострочення триває понад 90 календарних днів поспіль. Тому відповідач зобов`язаний сплати на користь позивача штраф в розмірі 16000,00 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує повністю з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved