Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 28.02.2014 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 68. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку , [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що починаючи з 2019 року подружні стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Погляди на життя є різними, неможливо досягти згоди з багатьох питань, що виникають в процесі шлюбних відносин. Понад два роки кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе та сторони не мають намір продовжувати шлюбні відносини. Майновий спір та про порядок проживання, утримання та виховання малолітньої дитини відсутній. Позивач просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін [PERSON] , вирішити питання про розподіл судових витрат. 18.10.2022 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.20-21). Відповідач [PERSON] 25.10.2022 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу без його участі. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони, згідно з вимогами ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явились. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. З матеріалів справи убачається, що 28.02.2014 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 68 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною \~1\~ст.\~113\~СК України\~ передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що сторони тривалий час разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, обидва бажають розірвати шлюб. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, та суд уважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією № ПН2582108 від 09.09.2022 (а.с.15). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~ Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, та дійшов до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 496,20 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved