Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (далі - ТОВ "Вінницягаз Збут") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Позов мотивований тим, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає позивач з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, позивач надає послуги з газопостачання до оселі споживача, яка їх отримує, однак оплату проводить не у повному обсязі. Відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільчої системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Розділом ІІІ даних Правил встановлено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між останнім та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу, що розміщений на офіційному веб сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Представник позивача зазначає, що на сайті позивача розміщена типова форма договору зі змінами та доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП на дату написання даного позову. Крім цього, згідно розділу ІІІ Правил постачання, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений ним рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальникам відповідно до вимог цих Правил. Відповідно до розрахунку заборгованості по особовому рахунку відповідача, який доданий до позовної заяви, послуги з газопостачання останнім приймаються та проводиться часткова їх оплата. Таким чином, між сторонами виконуються умови договору, хоча договір у письмовій формі між ними не укладався. Відповідно до частини 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 до обов`язків споживача належить оплата за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Абзацом другим встановлено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Також, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 та вказаного Закону, оплата за житлово-комунальні послуги здійснюється у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пунктів 2.1, 4.3, 4.5, 4.6 типового договору, постачальник зобов`язується постачати побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а останній зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строках та порядку, визначених договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Відповідач же свої зобов`язання по оплаті послуг виконує несвоєчасно та не в повному обсязі. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати. Станом на 28.12.2021 сума заборгованості за послуги з газопостачання відповідача перед позивачем складає 3345,91 грн. Дана заборгованість виникла за період з 01.10.2020 по 31.01.2021. В зв`язку з несвоєчасною оплатою заборгованості інфляційні втрати за зобов`язаннями по оплаті відповідачем послуг з розподілу природного газу за період з 01.10.2020 по 31.01.2021 становлять 331,07 грн., три відсотки річних за несвоєчасну оплату відповідачем послуг з розподілу природного газу за вказаний період становить 98,73 грн. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 3345,91 грн. за період з 01.10.2020 по 31.01.2021, 3% річних в розмірі 98,73 грн., інфляційне збільшення в розмірі 331,07 грн. та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн. Крім того, від представника позивача надійшло клопотання, у якому зазначає, що відповідач 28.07.2022 сплатила заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 3345,91 грн., тому просить вирішити питання, щодо стягнення 3% річних в розмірі 98,73 грн., інфляційне збільшення в розмірі 331,07 грн. та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, також повідомлялась через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" по абоненту № 0100428603 (а.с. 11) за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за період з вересня 2020 року по січень 2021 року у розмірі 3345,91 грн. У даному розрахунку зазначені щомічний обсяг споживання газу (м.куб) (без зазначення показників лічильника), ціну газу, нарахування та помісячна заборгованість, яка в загальному становить 3345,91 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" по абоненту № 0100428603, заборгованість складає 3345,91 грн., 3% річних в розмірі 98,73 грн., інфляційне збільшення в розмірі 331,07 грн., (а.с. 10). Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" від 15.12.2021 (а.с. 13) ціна на природний газ для населення у 2020 році встановлена у розмірі: з січня 2020 року 5868,49 грн. за 1000 куб.м., з лютого 2020 рок у - 5005,03 грн., за 1000 куб.м., з березня 2020 року - 4326,07 грн., за 1000 куб.м., з квітня 2020 року - 3712,3 грн., за 1000 куб.м., з травня 2020 року - 2948,13 грн., за 1000 куб.м., з червня 2020 року - 2783,99 грн., за 1000 куб.м., з липня 2020 року - 2974,95 грн., за 1000 куб.м., з серпня 2020 року - 4499,988 грн., за 1000 куб.м., з вересня 2020 року - 5499,998 грн., за 1000 куб.м., з жовтня 2020 року - 6682,77 грн., за 1000 куб.м., з листопада 2020 року - 8854,55 грн., за 1000 куб.м., з грудня 2020 року - 8854,55 грн., за 1000 куб.м. У 2021 році встановлена у розмірі: з січня 2021 року - 6990 грн., за 1000 куб.м. Згідно копії типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831 (а.с. 12), даний договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником (п. 1.1). Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 та є однаковими для всіх побутових споживачів України. (п. 1.2). Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. Відповідно до п. 2.1, 4.3, 4.5, 4.6 типового договору, постачальник зобов`язується постачати побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а останній зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строках та порядку, визначених договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до пункту 22 розділу ІІ Правил постачання природного газу, побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, згідно з умовами договору. Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ч. 1 ЦК України). Пункт 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу передбачає, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (п. 4 розд. ІІІ Правил постачання природного газу). Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з чинними тарифами. Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 638/11589/15-ц. Дослідивши докази у справі, судом встановлено, що письмового договору про надання послуг з постачання природного газу між сторонами укладено не було. Однак, суд вважає, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг в повному обсязі. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постановах від 14.02.2018 у справі № 639/10591/14-ц та від 17.01.2019 року у справі № 486/156/17. В свою чергу, типовим договором визначено, що фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. В даному ж випадку відповідач споживала природний газ, який постачав постачальник, про що свідчить обсяг споживання газу, зазначений у розрахунку позивача, а тому суд вважає, що між стороними, виконувались умови договору та відповідно типовий договір є належним доказом існування між сторонами договірних правовідносин з постачання природного газу. Разом з тим, від представника позивача надійшло клопотання, у якому зазначає, що відповідач 28.07.2022 сплатила заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 3345,91 грн., що підтверджується розрахунком Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" по абоненту № 0100428603 (а.с. 77). З огляду на викладене, встановлені обставини справи, вищенаведені норми закону, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову в частині заборгованості за послуги з газопостачання відповідача у сумі 3345,91 грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 331,07 грн.,та три відсотки річних у розмірі 98,73 грн. Підстави та порядок стягнення інфляційних втрат та 3% річних врегульовані ст. 625 ЦК України. Так, відповідно до вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач в період з 01.10.2020 по 31.01.2021не сплачувала вчасно вартість послуг з постачання природного газу, тому в даному випадку існуть підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України та стягнення з неї на користь позивача інфляційних втрат за зобов`язаннями по оплаті послуг з постачання природного газу за вказаний період у розмірі 331,07 грн. та трьох відсотків річних за несвоєчасну оплату послуг з постачання природного газу за зазначений період у розмірі 98,73 грн. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial