Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

У липні 2022 року представник позивача Київського міського центру зайнятості - Білич В.О. (а.с.24) звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, в якому просив суд стягнути з відповідача 11 767,03 грн. та 2 481,00 грн. судового збору. Вимоги позову обґрунтовані тим, що до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості 23.03.2021 року звернулась позивачка [PERSON] із заявами про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю. На період карантину прийом громадян у центрах зайнятості відбувався з певними обмеженнями з урахуванням вимог, викладених у постанові Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину га запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Всі консультації, пов`язані з отриманням соціальних послуг та матеріального забезпечення, могли надаватись як безпосередньо у приміщення центрів зайнятості при особистому відвідуванні особи, так і засобами дистанційної комунікації. Відповідачка для отримання статусу безробітного у заяві зазначила про те, що через відсутність роботи не має заробітку; вона не є підприємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Відповідачка вказувала, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Наказом Дніпровської районної філії КМЦЗ №НТ201323 від 23.03.2021 року, відповідачу надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 23.03.2021 року. Разом з тим, Київським міським центром зайнятості складено 05.07.2021 року Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 1810 про те, що [PERSON] 22.03.2022 року уклала з ДП «ЦОІ» цивільно-правовий договір про надання послуг, який діяв до 31.03.2021 року. Отже, відповідачка під час перебування на обліку в якості безробітної, належала до категорії зайнятого населення, не повідомивши центр зайнятості населення. Позивачем нараховано та виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 23.03.2021 року до 05.07.2021 року в сумі 25 205,76 грн. Наказом Дніпровської районної філії КМЦЗ від 20.07.2021 року № 75 прийнято рішення щодо повернення відповідачем нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення. З метою досудового врегулювання спору, Дніпровською районною філією КМЦЗ надіслано на адресу відповідачки лист-повідомлення від 20.07.2021 року № 266.5-2024/21 про необхідність повернення в добровільному порядку нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. В добровільному порядку відповідачкою повернуто 13 438,73 грн, та залишок боргу становить 11 767,03 грн. Представник позивача зазначає, що відповідачка станом на теперішній час вищевказані кошти в добровільному порядку не повернула. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08.07.2022 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.31, 32). 29.09.2021 року позивачкою отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.33). Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачка, будучи особисто повідомленою про розгляд судом справи, що підтверджується її підписом у повідомленні про вручення поштового відправлення, не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву. Справа розглядається за правилами ст. 279 ЦПК України у спрощеному позовному порядку без виклику сторін. Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. За приписами статей 5, 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Право на забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону має також молодь, яка закінчила або припинила навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, звільнилася із строкової військової або альтернативної (невійськової) служби і яка потребує сприяння у працевлаштуванні на перше робоче місце у разі реєстрації в установленому порядку відповідних осіб як безробітних. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Судом встановлено, що до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості 23.03.2021 року звернулась позивачка [PERSON] із заявами про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с.9,10). Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «;Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. З витягу з наказів про прийнятті рішення щодо особи [PERSON] (ПК № 026621032300038) від 04.05.2022 року вбачається, що наказом від 23.03.2021 року № НТ210323 останній надано статус безробітного з 23.03.2021 року, призначено допомогу по безробіттю наказом № НТ210323 від 23.03.2021 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю з 23.03.2021 року (а.с.13,14). Згідно довідки-розрахунку від 12.07.2021 року № 345 Київського міського центру зайнятості гр. [PERSON] виплачено матеріального забезпечення на випадок безробіття з 23.03.2021 року до 05.07.2021 року на суму 25 205,76 грн. (а.с.20). Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом. Відповідно до абзацу 19 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. 22.03.2021 року між [PERSON] та Державним підприємством «Центр оцінки та інформації» укладено цивільно-правовий договір № 07-253/21, предметом якого є надання послуг з прибирання приміщення [PERSON] , п.4.1. договору визначено вартість послуг в сумі 6000,00 грн. (а.с.17,18). Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 31.03.2021 року за вказаним цивільно-правовим договором, вартість послуг за березень 2021 року - 1909,11 (а.с.19). Укладення цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг виконання робіт за винагороду є обставиною, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю та є підставою для стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення та вартості соціальних послуг. Аналогічні висновки викладені Касаційним цивільним судом Верховного суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 367/2095/17, від 27 лютого 2019 року у справі №464/9098/16-ц від 06 червня 2019 у справі. Укладаючи договір цивільно-правового характеру 22.03.2021 року, метою якого є отримання грошової винагороди за надання послуг, відповідачка мала усвідомлювати наслідки укладення такого договору. Відповідно до п.18 ч.2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Частинами 2, 3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що метою державного нагляду є контроль за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття. Страхувальники та страховик зобов`язані надавати посадовим особам органу державного нагляду документи, необхідні для здійснення ними контролю. Відповідно п.5 до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13 лютого 2009 року №60/62, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості. З акту № 1810 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 05.07.2021 року вбачається, що при проведені звірки інформації про перебування у відносинах [PERSON] та ДП «Цент оцінки та інформації» на підставі рішення комісії з розслідування страхових випадків КМЦЗ від 15.06.2021 року, встановлено, що [PERSON] уклала цивільно-правовий договір з ДП «Цент оцінки та інформації» від 22.03.2021 року № 07-253/21. Згідно з п.6 пп.6.1 договір набуває чинності з дня підписання і діє до 31.03.2021 року. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт/надання послуг [PERSON] нараховано винагороду (а.с. 15-16). Наказом від 09.07.2021 року № НТ210709 припинено реєстрацію безробітного у зв`язку із встановлення факту зайняття іншим видом діяльності, припиненням реєстрації безробітного відповідно до ст. 4 Закону «Про зайнятість населення» (а.с.14). Наказом від 09.07.2021 року № НТ210709 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із зайнятістю іншим видом діяльності відповідно до ст.4 Закону «Про зайнятість населення», пп1,2 п.30 Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 792 (а.с.14). Наказом від 21.07.2021 року № НТ210721 прийнято рішення про повернення коштів у встановленому порядку відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 23.03.2021 року по 05.07.2021 року, сума боргу - 25 205,76 грн. (а.с. 14). У відповідності до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Відповідно до змісту п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за №232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 4 ч.2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі). 20.07.2021 року Дніпровською районною філією Київського міського центру зайнятості винесено наказ № 75 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю (а.с.21). За довідкою-розрахунком надлишково виплачених коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття від 12.07.2021 року № 345, складеної Київським міським центром зайнятості, [PERSON] була зареєстрована як безробітна в Дніпровській районній філії КМЦЗ з 23.03.2021 року по 05.07.2021 року, сума коштів, яка підлягає поверненню становить 25 205,76 грн. (а.с. 20). Згідно повідомлення від 25.04.2022 року № 08-75/10-22/22, відділом бухгалтерського обліку Київського міського центру зайнятості на запит Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості, надано інформацію щодо заборгованості [PERSON] по відшкодуванню допомоги в сумі 25 205,76 грн., з яких боржницею відшкодовано - 13 438,73 грн., залишок заборгованості - 11 767,0 грн. (а.с.23). 20.07.2021 року Дніпровською районною філією Київського міського центру зайнятості на адресу відповідача направлено лист №266.5-2024/21, в якому повідомлено про результати звірки та складання акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05.07.2021 року №1810. Роз`яснено право на ознайомлення з актом. Зазначено, що за період часу отримання отримано допомогу по безробіттю в сумі 25 205,76 грн, які повинні бути перераховані на розрахунковий рахунок Київського міського центру зайнятості (а.с.22). Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про зайнятість населення» формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування. Відповідно до положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) 29 вересня 2017 року №140, Київський центр зайнятості є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Одним з основних завдань регіонального центру зайнятості є надання соціальних послуг, нарахування та виплата матеріального забезпечення відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та « Про зайнятість населення», відповідно до покладених на нього завдань, у порядку визначеному законодавством, серед іншого, здійснює контроль за використанням коштів Фонду та має право у межах компетенції діяти від імені Фонду (а.с.25-27). Враховуючи, що відповідачка виконувала оплачувану роботу на підставі цивільно-правового договору, у зв`язку з чим припинено її реєстрацію як безробітної, відтак вона не мала права на отримання допомоги по безробіттю в період з 23.03.2021 року, так як з моменту укладання цивільно-правового договору не мала правових підстав перебувати на обліку, так як відносилась до зайнятої категорії населення. Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 ЦК України) Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи недобросовісність відповідачки при подані відомостей про обставини, що впливають на умови виплати їй допомоги по безробіттю та безпідставного отримання у зв`язку з цим такої допомоги, суд приходить до висновку про стягнення суми коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 11 767, 03 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, сплата якого документально підтверджено (а.с.8). На підставі викладеного та

Outcome: approved