Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою (фінансовою компанією), яка здійснює діяльність з надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту. Між ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» (далі Товариство) та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00658 від 21.02.2019 року. Згідно з договором, позичальник зобов`язувалася: повернути наданий йому кредит у розмірі 20027,97 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 646,07 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5,063% за кожні 7 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 26 вересня 2019року. Одержання коштів позичальником також підтверджується видатковим касовим ордером від 21.02.2019. Позичальником не виконано умови договору, не сплачувались проценти та не погашався кредит. Востаннє погашення тіла кредиту здійснювалось ще в жовтні 2019 року. Оскільки кредит майже не погашався, сума неповерненого тіла кредиту складає 4689,13 грн. Відповідач грубо порушив графік погашення кредиту, який передбачав поступове зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідне зменшення сум нарахованих на залишок кредиту процентів. Згідно з умовами договору, а також положень правил надання коштів у позику ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» від 31 січня 2018 року, проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту позичальнику (не включаючи цей день), до дати повного погашення (включаючи цей день). Відповідно, розмір нарахованих процентів відрізняється в прогнозованого їх розміру, який зазначено в графіку на момент укладення договору. Заборгованість по процентах, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 21.12.2021 складає 28236,40 грн. Всього заборгованість позичальника складає 32925,53 грн. Товариство неодноразово попереджало відповідача про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє ними було направлено відповідний лист-претензію від 21.12.2021 з вимогою невідкладно достроково погасити заборгованість за кредитом та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості. Ухвалою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 30.08.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд по справі відкладався з поважних причин. В судове засідання 01.11.2022 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник позивача за довіреністю Сауляк Є.В. попередньо через електронну пошту суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частиною третьою статті 211ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , неодноразово в судові засідання не з`являлась з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 01.11.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позицію представника позивача, викладену у заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що на підставі заяви та анкети на отримання фінансового кредиту між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № ВН23-00658 від 21.02.2019 року. Згідно з договором позичальник зобов`язувалася: повернути наданий їй кредит у розмірі 20027,97 грн., здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 646,07 грн., відповідно до графіку внесків за кредитним договором, в тому числі, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5,063 % за кожні 7 днів. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 26 вересня 2019 року (а.с. 6-10). Одержання коштів позичальником підтверджується видатковим касовим ордером від 21.02.2019 (а.с. 11). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом установлено, що відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, кредитні кошти [PERSON] не повертала та проценти не сплачувала, в зв`язку з чим допустила заборгованість. Станом на 21.12.2021 заборгованість позичальника складає 32925,53 грн. ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» неодноразово попереджало відповідача [PERSON] , про необхідність погашення кредиту, зокрема востаннє ними було направлено відповідне повідомлення-претензію від 21.12.2021, з вимогою невідкладно достроково погасити заборгованість по кредиту та відсотках, однак позитивного результату не отримано. Одночасно боржника [PERSON] попереджено про початок дій по примусовому стягненню заборгованості. За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Судом установлено, що ТОВ «ВЕНДОР-ФІНАНС» виконало умови договору про надання фінансового кредиту від 21.09.2019 року, укладеного між ним та відповідачем по справі [PERSON] , надавши останній кредитні кошти, а відповідач їх отримала та використовувала для власних потреб. У подальшому відповідач порушила умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконувала умови даного договору, в порядку та в строки, передбачені договором, грошові кошти за кредитом не повернула, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в загальній сумі 32925,53 грн. Враховуючи неодноразові неявки в судові засідання відповідача, яка обізнана, що в провадженні Немирівського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНДОР-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту, неподання відповідачем відзиву на позов, відсутність будь-яких заяв чи клопотань від неї, суд дійшов висновку, що відповідач не оспорює позовних вимог. Оскільки відповідач не дотримується умов укладеного договору, кошти не повернула, право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПКУкраїни, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок сплаченого ним судового збору за подачу даного позову до суду.

Outcome: approved