Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 травня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Тернопіль відповідно до актового запису за № 335. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу є повнолітній син, [PERSON] , [INFO] . Однак їх із відповідачем сімейне життя не склалося через непорозуміння, які спричиняли сімейні конфлікти та сварки. Натепер кожен живе своїм особистим життям, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. З цих підстав вважає, що їх із відповідачем сім`я розпалася, а подальше її відновлення та їх спільне проживання є неможливим. Зазначив, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 вересня 2022 року у цивільній справі відкрито провадження та цивільна справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не подавала. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву від 05 жовтня 2022 року про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що примирення з відповідачем неможливе, заявлені позовні вимоги підтримує та просив задоволити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленою у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву від 05 жовтня 2022 о року про розгляд справи за її відсутності. У заяві зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, примирення неможливе. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 04 травня 1996 року, про що складено актовий запис за №335 Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Тернопіль, яким 04 травня 1996 року видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Як убачається із позовної заяви сімейне життя сторін не склалося через непорозуміння, які спричиняли сімейні конфлікти та сварки. Натепер позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Натомість позивачем зазначено, що подальше спільне життя з відповідачем та перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, оскільки судом установлено, що позивач та відповідач не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, суд доходить висновку, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, а позов [PERSON] до задоволення. Також, згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 992,40 гривень судового збору сплаченого ним в дохід держави при зверненні до суду із позовною заявою. На підставі наведеного та

Outcome: approved