Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилаючись на те, що 24.01.2018р. він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 400 000 грн., але відповідач борг вчасно не повернув. 26 квітня 2018 року ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області цивільну справу було передано до Суворовського районного суду м. Одеси за підсудністю та відповідно до протоколу авторозподілу передано на розгляд судді Мурмановій І.М. 13 серпня 2018 р. ухвалою суду накладено арешт на 1/10 та 1/5 частин квартири [ADDRESS] , належних відповідачу. У зв`язку із закінченням повноважень судді Суворовського районного суду м. Одеси Мурманової І.М., цивільну справу 30 січня 2019 року було розподілено на суддю Середу І.В. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Середи І.В. від 06 лютого 2019 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 400 000 грн. 00 коп. за договором позики прийнято до провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, суд вживав заходи щодо їх повідомлення про час і місце розгляду справи, в матеріалах справи є клопотання представника позивача, відповідно до якого він та позивач підтримують позовні вимоги та просять розглядати справу у їх відсутності. Суд враховує також смс-повідомлення про виклик у суд, направлені на номери телефонів позивача і представника відповідача [PERSON] у відповідності до ст.131 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В матеріалах справи є заперечення представника відповідача на позов, в якому він заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач ввів у оману відповідача, оскільки останній винаймав житло у м. Каховці, де і познайомився з позивачем, через деякий час він отримав у спадок майно у м. Одесі і через знайомого намагався оформити право на спадщину, оскільки у нього виникли певні труднощі в оформленні документів, позивач, дізнавшись про це, запропонував йому допомогу у вирішенні проблеми шляхом написання фіктивної розписки на суму 400000 грн. заднім числом на ім`я позивача, а після оформлення спадщини обіцяв її знищити. Проте після отримання відповідачем права власності на спадкове майно, розписку не знищив, а звернувся з позовом до суду. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За нормами ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 24 січня 2018 року [PERSON] взяв у [PERSON] суму грошей у розмірі 400 000 грн. і зобов`язувався повернути їх до 25 лютого 2018 року, про що написав власноруч розписку (а.с.43 оригінал). Відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргу не виконав у встановлений у договорі строк і на даний час ухиляється від його виконання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Частиною 2 ст.78 ЦПК України закріплено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] ввели в оману судом до уваги не береться, оскільки зміст розписки вказує на отримання грошових коштів особисто відповідачем. Суду не було надано доказів, які б могли спростувати висновки обгрунтованість вимог позивача. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги є законними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України\~ та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 4352,4 грн.

Outcome: approved