Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить відповідачів солідарно привести каналізаційну систему в міжквартирному перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , в попередній стан. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . З грудня 2019 року орієнтовно в місці розташування каналізаційного стояка періодично відбувалося залиття її квартири з розташованої на вищому поверсі квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим вона звернулася з відповідним зверненням до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»). За наслідками її звернення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» проведено обстеження каналізаційного стояка в перекритті в санвузлі її квартири, внаслідок чого з`ясувалося, що мешканцями розташованої поверхом вище квартири переобладнано каналізаційний стояк, що призвело до залиття нижче розташованої квартири. За наслідками обстеження складено акт, в якому зазначено, що в квартирі [ADDRESS] виявлені сліди затікання на стелі в санвузлі та про необхідність заміни ділянки каналізаційної мережі в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Також в акті вказано, що мешканці квартири [ADDRESS] доступу до інженерних мереж станом на 03 січня 2020 року не надали. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року [PERSON] зобов`язано надати доступ працівникам КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до приміщення квартири [ADDRESS] для проведення огляду каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Однак, дане рішення суду так і не виконано. 21 травня 2021 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» складено акт, в якому зазначено про те, що при комісійному обстеженні в санвузлі квартири [ADDRESS] виявлено сліди старого залиття. [PERSON] та протікань системи водопостачання та каналізації не виявлено, від проведення робіт по відновленню пошкодженого перекриття [PERSON] відмовилася. Мешканці квартири [ADDRESS] надали доступ до квартири [ADDRESS] лише слюсарю, зі слів якого сантехнічне обладнання в квартирі [ADDRESS] у робочому стані, витоків та протікань не виявлено. Оскільки відповідачем КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» так і не було проведено огляду каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , через те, що відповідач [PERSON] не надала доступу до нього, позивач змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 13 червня 2022 року відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому з приводу задоволення позову заперечувала в повному обсязі, вказавши, що в квартирі, де вона мешкає, каналізаційна система знаходиться в порядку, підтікань та затоплення немає, що підтверджується, зокрема, і актом сантехніка ФОП [PERSON] . У акті, складеному на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року, також зазначається про те, що витоків та протікань в квартирі [ADDRESS] не виявлено. Крім того зазначає, що [PERSON] надавала дозвіл на руйнування стелі біля каналізації у своєму санвузлі, внаслідок чого також не було виявлено жодних пошкоджень каналізаційного стояка. Також відповідач зазначає, що [PERSON] протягом 12 років постійно звертається до відповідних установ зі скаргами на протікання, свариться та погрожує. [PERSON] вже зверталася до суду із позовом до неї, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року виконано в повному обсязі, а тому даний позов є лише зловживанням своїми процесуальними правами. 14 червня 2022 року [PERSON] подала відповідь на відзив, в якому з приводу наведених у відзиві аргументів заперечувала, пославшись на таке. Так, відповідач в обґрунтування відзиву посилається на те, що нею за власні кошти були неодноразово зроблені дослідження каналізаційної системи, для чого вона викликала незалежного сантехніка ФОП [PERSON] , а також проводилися неодноразові перевірки інженером ЖЕД-401 [PERSON] та слюсарем-сантехніком [PERSON] , після чого вони склали акт про те, що витоків та протікань у квартирі [ADDRESS] немає. Однак, як вбачається з акту складеного ФОП [PERSON] , наданим відповідачем, то у ньому зазначено, що порушень цілісності та герметичності каналізації у квартирі [ADDRESS] не виявлено. Таким чином ФОП [PERSON] досліджував каналізаційне обладнання саме у квартирі відповідача і не міг бачити з квартири відповідача переобладнання каналізаційного стояка самовільно здійсненого відповідачем, оскільки переобладнання видно лише з квартири [PERSON] , після того як було розкрито стояк в міжквартирному перекритті. В квартирі ж відповідача частина переробленого каналізаційного стояка закрита і до неї немає доступу. Стосовно посилання відповідача на акт, що складений працівниками ЖЕД, то з нього вбачається, що в належній позивачу квартирі були виявлені сліди залиття. [PERSON] зазначає, що відмовилася від закриття міжквартирного перекриття, оскільки не було здійснено ні працівниками ЖЕД-401 ні відповідачем приведення каналізаційного стояка в попередній стан, з метою недопущення залиття її квартири. Стосовно твердження відповідача, що вона зверталася до суду з позовом до відповідача раніше та їй було відмовлено в позові, то це не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з рішення суду, яке було надано відповідачем, позивачем по справі було КП « Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», а не [PERSON] . І саме цим рішенням суду було зобов`язано відповідача [PERSON] надати доступ працівникам комунального підприємства до приміщення квартири [ADDRESS] для проведення огляду каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , яке так і не було виконано належним чином. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному в позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві. Представник відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» - Майданік В.Ю., з приводу задоволення позову в частині вимог до КП заперечував та пояснив, що позивач надала доступ до приміщення своєї квартири, а відповідач відмовилась. Без згоди відповідача, як власника квартири, представники КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та ЖЕД-401 не мають права входити до її квартири. Також у разі зруйнування перекриття стояка при його огляді, КП не заперечує відшкодувати відповідачу [PERSON] витрати щодо його відновлення, при цьому сама [PERSON] жодного разу ані усно, ані письмово не зверталась до КП з відповідним клопотанням. Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено фотографії, з яких неможливо встановити, що саме слід відновити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 1994 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. 03 січня 2020 року комісією ЖЕД-401 складено акт про ненадання доступу до інженерних мереж мешканцями квартири [ADDRESS] для ліквідації аварійної ділянки каналізаційної мережі. При комісійному обстеженні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою сліди затікання на стелі в санвузлі. Необхідно замінити ділянку каналізаційної мережі в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Доступ до інженерних мереж станом на 03 січня 2020 року мешканці квартири [ADDRESS] не надали. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про надання доступу до інженерних мереж з метою усунення аварійної ситуації, задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] надати доступ працівникам КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до приміщення квартири [ADDRESS] для проведення огляду каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . 21 травня 2021 року комісією ЖЕД-401 складено акт, в якому зазначено, що комісією в складі: головного інженера ЖЕД-401 [PERSON] , інженера ІІ категорії [PERSON] , слюсара-сантехніка [PERSON] , згідно звернення мешканця кв. [ADDRESS] , проведено комісійне обстеження квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] та складено відповідний акт. При комісійному обстеженні в санвузлі квартири [ADDRESS] виявлено сліди старого залиття. [PERSON] та протікань систем водопостачання та каналізації, на час обстеження, не виявлено. Від проведення робіт фахівцями ЖЕД-401 по відновленню пошкодженого перекриття, яке виникло при ліквідації аварійної ситуації в минулому, власник кв. [ADDRESS] відмовилась. Мешканці кв. [ADDRESS] доступ в квартиру надали тільки слюсарю. Зі слів слюсаря сантехнічне обладнання в кв. [ADDRESS] в робочому стані. [PERSON] та протікань не виявлено. Згідно із актом обстеження, складеного ФОП « [PERSON] » встановлено, що обстеження дієздатності фекально-побутової каналізації у квартирі [ADDRESS] , не показало порушень, які б заважали повноцінній пропускній здатності та функціонуванню каналізації. Порушення цілісності та герметичності каналізації також не виявлено. Була проведена профілактична електромеханічна прочистка каналізації з метою поліпшення водовідведення. Відповідно до акту від 17 жовтня 2022 року, складеного комісією ЖЕД-401 в складі: інженера ІІ категорії Тіток Л.М., майстра технічної дільниці [PERSON] , слюсара-сантехніка [PERSON] , на виконання ухвали суду, останні провели комісійне обстеження квартири [ADDRESS] та склали відповідний акт. Житловий будинок [ADDRESS] панельний п`ятиповерховий, чотирипід`їзний, 1962 року забудови, серія 1-480-15. Квартира [ADDRESS] однокімнатна, приватизована, розташована на другому поверсі, зазначеного вище будинку. Каналізаційний стояк в зазначеній вище квартирі мешканцями самовільно закладено кахельною плиткою, влаштовано отвір розміром приблизно 30 см х 25 см, через який зробити повноцінний огляд на предмет стану каналізаційної мережі (існування в ній витоків, руйнування/пошкодження), не можливо. Надати доступ в квартиру для розбиття підлоги та проведення повноцінного огляду каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , з наступним відновленням, власник квартири [ADDRESS] [PERSON] відмовляється. Виконати рішення суду від 25 січня 2021 року по справі № 755/8757/20 не можливо. Згідно із статтею 24 Житлового кодексу України для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території. Жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією. Якщо для експлуатації будинків відомчого або громадського житлового фонду не може бути створено житлово-експлуатаційну організацію, експлуатація будинків здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією. В рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року зазначено, що Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61 за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. Об`єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва передані на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з 01 квітня 2015 року, в тому числі будинок [ADDRESS] . Відповідно до пункту 4 вказаного Розпорядження КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» забезпечує належне утримання та експлуатаційне обслуговування житлового та нежитлового фонду та елементів зовнішнього благоустрою. Таким чином, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, в тому числі внутрішньобудинкових мереж водопостачання, теплопостачання та водовідведення будинку [ADDRESS] . Відповідно до пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг. Окрім того, в рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року зазначено, що відповідно до витягу від 17 червня 2020 року № 50374777 з Реєстру територіальної громади м. Києва у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в суді зазначила, що вона працює в ЖЕД-401 на посаді інженера ІІ категорії. До квартири [ADDRESS] для огляду каналізаційного стояка власниця її не впустила, у квартирі [ADDRESS] стояк оглядала по фото. Чи наявні пошкодження даного стояка конкретно сказати не може, інженерні мережі закладені, стан його задовільний. Також свідок не може дати конкретну відповідь на запитання про те, чи пов`язані дані пошкодження з діями [PERSON] , а вказує, що підтікання могли бути і вище. В ЖЕД-401 експертів немає, а тому надати однозначну оцінку ситуації, що склалася, вона не може. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що мало місце залиття з квартири [ADDRESS] . Чи було здійснено переобладнання на даний час сказати не може, особливо по фотографіям. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що позивач [PERSON] є її подругою, і їй відомо, що залиття квартири [ADDRESS] у 2020 році відбувалося з квартири [ADDRESS] через неправильно переобладнану трубу. Також вказала, що протікання в даному каналізаційному стояку відбувається уже більше 5 років. Свідок [PERSON] в суді зазначив, що він працює слюсарем-сантехніком в ЖЕД-401. З приводу підтікання спірного стояка вказав, що встановити звідки відбувається підтікання не можливо, при огляді труба суха, потрібно розбивати конструкцію, щоб оглянути повністю перекриття. Оцінюючи стан каналізаційної труби в квартирі [ADDRESS] по фото, вважає, що його було переобладнано. Для надання більш детальної оцінки, вважає, що потрібно розібрати самочинно збудовані конструкції на стояку. Свідок [PERSON] зазначила, що є бухгалтером за освітою, проте також підтвердила наявність підтікань каналізаційної труби, оскільки живе поруч з позивачем та ходить до неї в гості. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що вона є подругою відповідача [PERSON] та їй відомо, що відповідач ніколи не робила ремонт у своїй квартирі, зокрема, що стосується переобладнання труб. Підтікання відбувалося з верхнього поверху. Під час огляду сантехніком санвузла у квартирі [PERSON] труба була сухою, на даний час жодних підтікань немає, про що склдено акт. За приписами пункту 7 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Положеннями пункту 1 частини першої статті 29 даного Закону передбачено, що споживач зобов`язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об`єкта нерухомого майна для: ліквідації та відвернення аварій, пов`язаних із наданням відповідної комунальної послуги, - цілодобово. Положенням статті 175 Житлового кодексу України визначено, що державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов`язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою. Згідно зі статтею 176 Житлового кодексу України наймодавець зобов`язаний своєчасно провадити ремонт жилих будинків, забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих приміщень, належне утримання під`їздів, інших місць загального користування будинків і придомової території. Такі ж обов`язки покладаються на житлово-будівельні кооперативи. Капітальний ремонт жилих будинків, технічне обслуговування їх інженерного обладнання, а також поточний ремонт жилих приміщень, що його зобов`язаний провадити наймодавець (житлово-будівельний кооператив), здійснюються відповідно до правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території, правил і норм технічної експлуатації житлового фонду. Відповідно до статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. За нормами підпункту 2 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживач зобов`язаний забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. У статті 15 ЦК України зазначено про право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] просить зобов`язати відповідачів у солідарному порядку привести каналізаційну систему в міжквартирному перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , в попередній стан. Проаналізувавши матеріали справи та позицію сторін, суд не має можливості встановити, який саме спосіб захисту порушених на думку позивача прав нею обрано та яким чином заявлені позовні вимоги мають бути виконані відповідачами саме у солідарному порядку. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року зобов`язано відповідача [PERSON] надати доступ працівникам Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» для проведення огляду каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Щодо позовних вимог в частині проведення ремонтних робіт по усуненню аварійної ситуації та заміни ділянки каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] у задоволенні позову відмовлено, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують необхідність проведення ремонтних робіт по усуненню аварійної ситуації та заміни ділянки каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Таким чином, з матеріалів справи № 755/8757/20 та матеріалів справи, що розглядається, взагалі не встановлено наявності будь-яких переобладнань каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] , та відповідно до наданих суду актів від 21 травня 2021 року та від 17 жовтня 2022 року відомостей та будь-яких висновків Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про такі переобладнання не зазначено. Крім того, суд зазначає, що ухвалою від 30 грудня 2021 року суд роз`яснював заявнику його право визначитися із змістом заявлених позовних вимог, навести належне обґрунтування позовних вимог, пред`явлених до кожного з двох відповідачів та надати суду докази фактичного існування «попереднього стану» каналізаційного стояка в перекритті між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Однак у своїй заяві від 12 січня 2022 року [PERSON] вказала, що чинне законодавство не передбачає надання вищезазначених документів при поданні позовної заяви, а дані обставини є саме предметом доказування при розгляді справи і можуть бути встановлені на підставі доказів, в тому числі показаннями свідків, які зазначені в позовній заяві, висновком відповідної судової експертизи, клопотання про призначення якої буде заявлено додатково. Однак, в межах розгляду даної справи, позивачем клопотання про призначення експертизи не заявлялося, показання свідків та надані суду фотоматеріали є неоднозначними та не дають можливість суду, не маючи спеціальних технічних знань, визначити імовірний «попередній стан каналізаційного стояка» і, як наслідок, привести його у відповідність. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] не обрала конкретного способу захисту її порушених прав, а тому позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed