Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про визнання права спільної сумісної власності подружжя, припинення права спільної сумісної власності, поділ майна подружжя. 07.06.2021 року було відкрито провадження по вищевказаній справі. Ухвалою Новоселицького районного суду від 25.01.2021 року було призначено оціночно-будівельну та автотоварознавчу експертизи. 27.04.2022 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. Ухвалою Новоселицького районного суду від 28.06.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він дійсно перебував у шлюбі із позивачем. Дійсно за час спільного проживання ними було нажито житловий будинок в с.Рідківці, квартиру в м.Чернівці та легковий автомобіль. На даний час він проживає в м.Чернівці, позивач проживає у с.Рідківці Чернівецького району Чернівецької області у будинку своїх батьків, а в квартирі проживає їхня спільна дочка. Автомобілем користується він, однак всі документи на нього знаходяться у його колишньої дружини. В житловому будинку по [ADDRESS] ніхто не проживає, однак він використовується як дача. Він заперечує щодо виділення дружині частки квартири і машини, оскільки остання там не проживає, а автомобілем їздити не вміє. Крім того, вважає за доцільне поділити між ним і дружиною житловий будинок в с.Рідківці на дві квартири, однак оплачувати експертизу для визначення варіантів поділу не буде. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 26.05.1985 року між сторонами по справі було укладено шлюб. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] 15.03.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №23454653 від 27.11.2020 року господарство по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . 16.11.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно договору дарування частки квартири від 03.10.2008 року встановлено, що [PERSON] подарувала [PERSON] 80/100 вищевказаної квартири. Договором дарування часток квартир від 29.01.2021 року встановлено, що [PERSON] було безоплатно передано у власність позивача 80/100 ідеальних часток квартири за адресою [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] встановлено, що автомобіль марки «Вольксваген Гольф» державний номерний знак [NUMBER] , 2004 року випуску належить на праві власності [PERSON] . Вимога про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, оскільки вищевказане майно було придбане за час спільного проживання, відповідач фактично визнав цю обставину, а тому позов в цій частині слід задовольнити. Вимоги про виділення у власність та припинення права власності подружжя також підлягає задоволенню виходячи із наступного. Частинами 1,\~2\~статті 71\~СК України\~передбачено,\~що майно,\~що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Щодо вимоги про стягнення різниці вартості часток виділеного майна, суд виходить з наступного. З висновку судової автотоварознавчої експертизи №249 від 26.10.2021 року встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «Вольксваген Гольф» державний номерний знак [NUMBER] , 2004 року випуску на день проведення експертизи становила 135608 гривень. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №287 від 17.12.2021 року встановлено, що ринкова вартість квартири за адресою [ADDRESS] на день проведення експертизи становила 951708 гривень (в тому числі частка 20/100 190341,60 гривень), а ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] 1390371 гривень. Враховуючи те, що загальна вартість спільного майна подружжя становить 1716320,60 (135608+190341,60+1390371)гривень, половина від вищевказаної суми становить 858160,30 гривень. Позивач просить виділити їй у власність 20/100 ідеальних часток квартири, що становить 190341,60 гривень та автомобіль вартість якого становить 135608 гривень (858160,30 загальна вартість половини майна - 325949,60 загальна вартість майна, яку позивач просить виділити їй = 532210,70 гривень), а тому враховуючи вищевказані норми позивач має право на компенсацію різниці вартості часток виділеного їй майна, що становить 532210,70 гривень, які слід стягнути із відповідача. Відповідно відповідачу слід виділити у власність житловий будинок по [ADDRESS] вартістю 1390371 гривень. Заперечення відповідача щодо можливості поділу саме будинку на дві квартири з метою наближення часток подружжя до ідеальних, які слід виділити кожному враховуючи рівність часток у спільному сумісному майні судом не можуть бути враховані з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач відмовився надати суду доказ того, що житловий будинок по [ADDRESS] може бути поділений на дві квартири шляхом надання висновку судової будівельно-технічної експертизи, не бажав просити суд про призначення такої експертизи, що позбавило суд можливості врахувати його варіант поділу під час вирішення даного спору. Таким чином, враховуючи те, що суд позбавлений без відповідного висновку експертизи провести поділ будинку в натурі, то такий варіант поділу судом відхиляється. Суд

Outcome: approved