Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] 19 серпня 2022 року пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 жовтня 2016 року. В \~ обґрунтування\~ \~своїх \~ позовних\~вимог [PERSON] посилалася на те, що 28 жовтня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Після укладення шлюбу відповідач [PERSON] змінив своє прізвище на прізвище [PERSON] через процедуру зміни імені в органі реєстрації актів цивільного стану. Їх спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери, інтереси та погляди на життя, в тому числі на шлюб та сім`ю. Відповідач не поважав її, не прислуховувався до думок під час вирішення питань спільного життя, між ними виникали різного роду непорозуміння. Крім цього, відповідач постійно зловживав алкогольними напоями, влаштовував сварки, скандали, у процесі яких погрожував їй фізичною розправою, наносив побої, вчиняв дії, пов`язані з насильством у сім`ї, за що двічі притягувався судом до адміністративної відповідальності. Постановою Тячівського районного суду від 15 жовтня 2020 року відповідача було визнано винним у вчинені правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчиненні щодо неї, [PERSON] , насильства в сім`ї, умисних дій психологічного характеру, ображав її нецензурними словами. Такі негативні стосунки в сім`ї тривали декілька років, що зовсім не сприяло їх нормальному спільному проживанню. Зазначені обставини призвели до розпаду їх сім`ї, між ними з відповідачем зникли почуття взаємної любові, поваги, порозуміння, їх шлюб наразі має виключно формальний характер, вони з відповідачем проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Зважаючи на такі обставини, неправомірну поведінку відповідача щодо неї, подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї вважає неможливим, повернення до спільного життя та примирення з відповідачем вона не бажає. Вони з відповідачем декілька разів припиняли спільне проживання з підстав зловживання ним спиртними напоями, вчинення щодо неї насильницьких дій, і потім знову відновлювали спільне проживання, оскільки відповідач обіцяв змінити свою поведінку, однак відповідач свого ставлення до неї та сім`ї як такої не змінив, продовжує неправомірну, таку що суперечить моральним засадам суспільства, поведінку, а тому чергове примирення та відновлення спільного життя з відповідачем є неможливим. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні та витребувано докази від Тячівського\~РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Івано-Франківськ), а саме відомості про здійснення процедури зміни імені відповідачем [PERSON] , [INFO] з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Представник позивачки [PERSON] адвокат Рішко П.М. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 28 жовтня 2016 року (а. с. 4). Із повідомлення Тячівського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) видно, що [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на [PERSON] , що стверджується актовим записом про зміну імені № 11 від 04 березня 2020 року, складеного Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Із постанов Тячівського районного суду від 15 жовтня 2020 року та 01 серпня 2022 року, видно що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а. с . 8, 9). Із заяви по суті справи видно, що сторони хоча і проживають за однією адресою, однак з серпня 2022 року повністю припинили подружні відносини. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved