Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), за участю Служби у справах дітей Макарівської селищної ради, в якому вказала, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб між сторонами спору розірвано рішенням Макарівського районного суду Київської області 10.03.2020 року у справі №370/3071/19. На підставі зазначеного рішення з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 6670 грн., але ж менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.10.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. З серпня місяця 2019 року подружжя разом не проживає, позивач разом двома малолітніми доньками проживає в будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Відповідач самоусунувся від виконання батьків обов`язків, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Протягом більше двох років відповідач проживає окремо від сім`ї, офіційно не працює, добровільно аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 150 525,98 грн. Наведе свідчить про те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене, позивач просив суд позбавити батьківських прав відповідача відносно їх доньок та стягнути з відповідача на її користь пені зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 150525,98 грн. Ухвалою суду від 31.01.2022 року позовну заяву [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.178 ЦПК України. Встановлено також строк для подання письмових пояснень третьою особою. У встановлений судом строк відповідач правом заперечити проти позову не скористався, натомість подав письмову заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду від 25.10.2022 року в порядку процесуального правонаступництва внаслідок зміни прізвища замінено [PERSON] , на [PERSON] , та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні. У судове засідання 25.10.2022 року учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку. Від відповідача надійшла письмові заява про розгляд справи за його відсутності. Представник ССД Макарівської селищної ради також повідомила про розгляд справи за відсутності їх представника, просили суд задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області 22.08.2013 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції у Житомирській області 20.05.2015 року (а.с. ). Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 10.03.2020 року у справі №370/3071/19 було розірвано шлюб між [PERSON] , та [PERSON] . Також вказаним рішенням з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 6670 грн., але ж менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.10.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 8-9). З серпня місяця 2019 року подружжя разом не проживає, позивач разом з двома малолітніми доньками проживає в будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , від 17.11.2021 року (а.с. 10). Відповідно довідки Макарівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І ступеня - районна гімназія» від 01.11.2021 року № 84 [PERSON] навчається у третьому класі в даній гімназії з 01.09.2019 року. Відповідно довідки Макарівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа 1 ступеня - районна гімназія» від 01.11.2021 року № 83 [PERSON] навчається у першому класі з 01.09.2021 року. Відповідно характеристики дітей, виданих класними керівниками, належну увагу по навчанню та вихованню дівчинок приділяють мама та дідусь (а.с. 12-14). Відповідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість по аліментах [PERSON] , перед [PERSON] , становить 150 525,98 грн., за період з жовтня 2019 року по жовтень 2022 року (а.с. 21-22). Як вказала позивач, а відповідач визнав дані факти у своїй письмовій заяві, Відповідач самоусунувся від виконання батьків обов`язків, ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу. Орган опіки і піклування в особі ССД Макарівської селищної ради вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дитини. Судом також встановлено, що 22.02.2022 року [PERSON] , одружилася та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 41) та копією паспорта (а.с. 42). Вирішуючи питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини, суд керується наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Так в ході розгляду справи судом було беззаперечно встановлено, що відповідач повністю самоусунувся від покладених законом на батьків обов`язків щодо своїх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зокрема, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, станом їх здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, та враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що позов про позбавлення відповідачів батьківських прав слід задовольнити. Що ж до вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи вимоги зазначеної норми, а також з урахуванням визнання відповідачем позову у цій частині, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у заявленому розмірі також підлягають задоволенню за формулою сума аліментів ? 1% ? 1097 (кількість днів прострочення), з урахуванням максимального розміру пені, передбаченого нормою ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 918 грн. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved