Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

06.08.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ФКУА», треті особи Приватний ноторіус ХМНО Остапенко Є.М., Київський ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ (м. Харків), в якому позивач просить визнати виконавчий напис Приватного ноторіуса ХМНО Остапенко Є.М., який зареєстровано 09.09.2019 в реєстрі за № 3738, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1657/2659BCL1A від 27.08.2013, укладеного між ПАТ «Платінум Банк» та [PERSON] в сумі 29289, 24 грн та 150, 00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріуса, а всього 29439,24 грн. - таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані наступним. Згідно з оспорюваним виконавчим написом стягнуто з позивача невиплачені в строк грошові кошти в сумі 29439,24 грн., в т.ч. 13462,40 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 3652,79 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, 12174,05 грн. - заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею, 150 грн. - плату за вчинення виконавчого напису, на користь відповідача, якому ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) №1657/2659ВСL1A від 27.08.2013. Про існування вказаного виконавчого напису позивач дізналась, коли було заблоковано її банківський рахунок, що стало підставою звернення до державного виконавця. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, та виконавчим написом, та вказує, що зазначену заборгованість не визнає і вважає її безпідставною і спірною, а виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки закінчились строки позовної давності, так строк дії договору до 16.09.2015, та заборгованість стягується за період з 27.10.2014 по 29.07.2019, що свідчить про відсутність ознаки безспірності суми. Також позивач вказує, що виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Представник позивача - адвокат Василинич О.А. в судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду спрямувала заяву про розгляд справи по суті за відсутності сторони позивача, та при ухвалення рішення по справі просила врахувати позицію Верховного Суду викладену в постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами. 06.08.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Божко В.В. 06.08.2021 позивач разом з позовною заявою звернулась до суду із заявою про забезпечення позову по вказаній справі, яка розподілена судді Божко В.В. Ухвалою судді від 09.08.2021 прийнято до розгляду вказану заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09.08.2021 заяву про забезпечення позову задоволено, та зупинено стягнення за ВП №65928924 на підставі оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого 09.09.2019 ПН ХМНО Остапенко Є.М. за реєстр. №3738. 20.09.2021 здійснено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, вказану справу перерозподілено судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 04.11.2021 вказану справу прийнято до провадження судді, та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 22.08.2022 закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до судового розгляду по суті. Судом встановлено, що 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис за реєстр. №3738 про стягнення з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «ФК «ЄАзПБ» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20182407-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1706/01 від 17.06.2015, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору факторингу №20141028-Г від 28.10.2014 відступлено право вимоги за кредитним договором зі страхування життя позичальника (каса) №1657/2659BCL1A від 27.08.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФКУА», стягнуто з [PERSON] за період з 27.10.2014 по 29.07.2019 включно, суму у розмірі: 13462,40 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3652,79 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 12174,05 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 29439,24 грн. Вказаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено до примусового виконання до Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), за яким було відкрито виконавче провадження ВП №65928924, та звернено стягнення на доходи боржника. Позивач, дізнавшись про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса звернулась до суду за захистом свого права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. До суду надано копію кредитного договору зі страхуванням життя позичальника (каса) №1657/2659BCL1A від 27.08.2013, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , відповідно до якого строк повернення кредиту сплив 16.09.2015. Доказів поновлення строку дії кредиту матеріали справи не містять, а тому після закінчення його дії відповідачем нараховувались позивачу відсотки, та періодом стягнення є з 27.10.2014 по 29.07.2019 включно, що перевищує три роки. Крім того, доказів надання нотаріусу нотаріально посвідченого договору для вчинення оспорюваного виконавчого напису до суду також надано не було. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що наявна заборгованість в оспорюванню виконавчому написі не є безспірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved