Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

01.03.2022 року позивач, від імені та в інтересах якого діє представник\~- адвокат І.В. Петелько, звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, мотивуючи свій позов тим, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1998 року по 07.03.2017 року. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем, [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] , біологічним батьком якої є позивач, але згідно частини 1 статті 122 СК України батьком було записано відповідача. 11.05.2019 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений та зареєстрований шлюб. На даний час вони проживають однією сім`єю, виховують спільного сина [PERSON] . Ураховуючи сумніви щодо свого біологічного батьківства відносно доньки [PERSON] , [INFO] позивач звернувся із заявою до Державного НДЕКЦ МВС України про проведення молекулярно-генетичного дослідження і висновком від 15.02.2022 року підтверджено вірогідність біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] на 99, 999%. За таких обставин позивач на даний час позбавлений можливості в повній мірі реалізувати права батька відносно своєї доньки, тому просить визнати, що він є батьком [PERSON] і зобов`язати орган державної реєстрації цивільного стану внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , виключивши відомості про відповідача, як батька дитини, вказавши у графі батько [PERSON] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату народження, місце народження - залишити без змін, та зобов`язати видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням зазначених змін. 15.03.2022 року на запит суду від 03.03.2022 року ( ас 26) надійшла відповідь від уповноваженої особи про місце реєстрації відповідача ( ас 28), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 15.03.2022 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у загальному позовному порядку. Підготовче засідання призначено на 05.04.2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 05.04.2022 року залучено до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] , Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( місто Львів), і підготовче засідання відкладено на 03.05.2022 року, в якому оголошено перерву до 12.05.2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12.05.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі, підготовче засідання відкладено на 23.05.2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 23.05.2022 року клопотання відповідача про призначення судово-біологічної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК задоволено і у справі призначено судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК. На час\~проведення\~експертизи\~провадження\~по\~справі - зупинено. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03.10.2022 року провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 13.10.2022 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 13.10.2022 року закрито підготовче провадження і справа призначена до судового розгляду по суті на 24.10.2022 року. Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 11.11.2022 року. Позивач і його представник у судове судове засідання не з`явилися, хоча були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. 26.10.2022 року позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( ас 47, т 2). 11.11.2022 року представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( ас 51, 52, т 2). Відповідач у судове судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи у судовому засіданні ( ас 29, 32, 49, т 2). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи. 26.10.2022 року подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі ( ас 46, т 2). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( місто Львів) у судове засідання не з`явився, але 11.11.2022 року подали суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують ( ас 50, т 1). Суд ухвалив розгляд справи проводити у відсутності учасників справи, згідно частини 1 статті 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 11.11.2022 року - дата складення повного судового рішення. 04.04.2022 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] подала суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких позов [PERSON] підтримує в повному обсязі ( ас 55-56, т 1). 11.04.2022 року відповідач подав суду Відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки висновок Державного НДЕКЦ МВС України від 15.02.2022 року зроблений з грубим порушенням порядку проведення експертиз, інших доказів, які можуть підтвердити факт батьківства, позивач не надав і, окрім того, позивач пропустив річний строк позовної давності ( ас 93-95, т 1). 03.05.2022 року представник позивача подала суду відповідь на відзив на позовне заяву, в якій зазначила, що висновок Державного НДЕКЦ МВС України від 15.02.2022 року зроблений з дотриманням порядку проведення експертиз; позивач строк позовної давності не пропустив, оскільки про своє батьківство відносно [PERSON] дізнався лише 15.02.2022 року, після отримання і ознайомлення з висновком експертного дослідження; при поданні позовної заяви були враховані інтереси [PERSON] , оскільки позивач і [PERSON] проживають однією сім`єю і разом виховують спільних дітей: [PERSON] і [PERSON] ( ас 109-118, т 1). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Рожищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) пояснення на позовну заяву не подали. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.1998 року по [INFO] [PERSON] . [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] , батьком якої записано відповідача, згідно частини 1 статті 122 СК України. 11.05.2019 року між [PERSON] і [PERSON] [PERSON] був укладений та зареєстрований шлюб. На даний час [PERSON] і [PERSON] проживають однією сім`єю і разом виховують дітей: [PERSON] і [PERSON] , яка є рідною (біологічною) донькою [PERSON] , а біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Дані обставини підтверджуються: Свідоцтвом про народження [PERSON] від 08.07.2011 року ( ас 9, т 1), рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 07.03.2017 року ( ас 10, т 1), Свідоцтвом про шлюб від 11.05.2019 року ( ас 11, т 1), Свідоцтвом про народження [PERSON] від 13.03.2020 року ( ас 12, т 1), висновком експертного дослідження ДНДЕКЦ МВС України № ЕД-19-22/2930-БД від 15.02.2022 року з додатками ( ас 15-23, т 1), висновком експерта ДНДЕКЦ МВС України № СЕ-19-22/21285-БД від 16.09.2022 року з додатками ( ас 215-230, т 1). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За правилом статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 122 СК України дитина, яка зачата і ( або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі статтею 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної ( судово-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини зауважив, що « … на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» ( рішення від 7 травня 2009 року у справі « Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). Судом встановлено, що 15.02.2022 року\~між позивачем і [PERSON] був проведений в ДНДЕКЦ МВС України аналіз ДНК на батьківство і в результаті дослідження зразків виявлено, що усі ділянки отриманої ДНК співпадають і з генетичного аналізу виходить, що між зразками [PERSON] і [PERSON] існує батьківський зв`язок. Крім того, висновком експерта ДНДЕКЦ МВС України № СЕ-19-22/21285-БД від 16.09.2022 року підтверджується кровна спорідненість між [PERSON] і [PERSON] на 99, 999%, а біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку експертного дослідження ДНДЕКЦ МВС України № ЕД-19-22/2930-БД від 15.02.2022 року та висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України № СЕ-19-22/21285-БД від 16.09.2022 року. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( частина перша статті 256 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( частини четверта та п`ята статті 267 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] достеменно дізнався про те, що є батьком [PERSON] у лютому 2022 року після отримання результатів проведення ДНК-аналізу, тому за таких обставин суд доходить висновку, що [PERSON] не пропущена позовна давність. Європейський суд у своєму рішенні у справі « Гронмарк проти Фінляндії» вказав, що він не може прийняти той факт, що національні органи влади дозволили юридичній реальності суперечити біологічній реальності, покладаючись на абсолютну природу строку позовної давності. Суд встановив, що навіть звертаючи увагу на межі розсуду держави, вважає, що застосування негнучкого строку позовної давності щодо справ зі встановлення батьківства, незважаючи на обставини конкретної справи і особливо обов`язок позивача вчинити певні дії у межах строку позовної давності, порушує основу права на повагу до особистого життя особи, закріпленого статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини ( далі Конвенція). У справі « Роман проти Фінляндії» ( заява №13072/05 від 29 січня 2013 року) суд встановив, що негнучкі строки позовної давності або інші перешкоди щодо позовів з оскарження батьківства, які застосовуються без винятків, порушують статтю 8 Конвенції. Інші доводи відповідача не спростовують встановлені при розгляді справи фактичні обставини справи. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення його батьківства відносно [PERSON] підлягають до задоволення повністю за їх підставністю та обгрунтованістю і вони є таким, що повністю підтверджені дослідженими у судовому засідання доказами. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до пункту 21 глави 1 розділу Ш Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/2 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 №3307/5 ( далі Правила), якщо батьки мають спільне прізвище, це прізвище присвоюється і дітям. У разі різних прізвищ за згодою батьків, що підтверджується спільною заявою про\~\~державну реєстрацію\~\~народження, дитині присвоюється прізвище батька\~\~чи матері або подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ, про що робиться відповідний запис у графі « Для відміток» актового запису про народження, який засвідчується\~\~підписами обох батьків, крім випадків, коли відповідно до цих Правил проведення такої реєстрації\~\~здійснюється без їх присутності. У разі якщо мати та/або батько дитини не можуть подати спільну заяву про державну реєстрацію народження, заявником подається\~\~письмова згода батьків ( одного з них) про присвоєння дитині прізвища, справжність\~\~підпису на які засвідчується нотаріально. За відсутності\~\~згоди дитині присвоюється прізвище на\~\~підставі рішення органу опіки та піклування або суду. Відповідно до п.2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, на підставі рішення суду про визнання батьківства ( материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З врахуванням\~наведених нормативно-правових\~актів,\~оскільки дитина\~може мати\~прізвище одного\~із батьків,\~а для\~цього необхідна\~згода обох\~батьків,\~і [PERSON] у\~своїх поясненнях\~на позовну\~заяву,\~де вона\~не заперечила\~проти задоволення\~позовних вимог,\~чим фактично\~\~таку\~згоду надала,\~оскільки реєстрація\~народження була\~проведена раніше,\~і на\~даний час\~будуть вноситись\~зміни в\~актовий запис,\~суд вважає,\~що буде\~відповідати інтересам\~як батька,\~так і\~дитини,\~\~внесення\~змін в\~актовий запис\~про народження\~ [PERSON] \~в частині\~виключення відомостей\~про батька [PERSON] , як батька дитини, вказавши у графі батько « [PERSON] », змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я, дату народження, місце народження - залишити без змін. \~ \~ \~ \~В частині вимог про зобов`язання Рожищенський\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Луцькому\~районі Волинської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(\~місто Львів)\~внести зміни\~в актовий\~запис про\~народження дитини\~і видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням зазначених змін слід відмовити, оскільки дана вимога заявлена передчасно, з урахуванням того, що позивачу уповноважений орган реєстрації цивільного стану не відмовляв у внесенні змін в актовий запис про народження дитини і у видачі нового свідоцтва про народження дитини, тобто відсутній правовий спір. Судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача, згідно пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України. Судові витрати, понесені відповідачем при оплаті проведеної судової експертизи, слід залишити за відпоідачем, згідно частини 1 статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial