Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30764 від 21.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 19 336 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спірний виконавчий напис вчинено за відсутності доказів існування боргу позивача перед відповідачем ТОВ «Онлайн Фінанс», оскільки позивач не має з відповідачем жодних договірних зобов`язань. Також, нотаріус вчинив виконавчий напис не пересвідчившись в наявності документів, які за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, існує достатньо підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 21.05.23021 за №30764. 23.12.2021 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про витребування приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 21.05.23021 за №30764. 15.08.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено на 08.11.2022. 16.06.2022 та 08.11.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції та публікації оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору своїм правом на надання пояснень по суті спору не скористались. Так судом встановлено, що 13.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком І.П. в рамках виконавчого провадження №65976252 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, степендію та інші доходи боржника. З наявної в матеріалах справи копії постанови судом встановлено, що підставою для відкриття виконавчого провадження відносно [PERSON] став виконавчий напис №30764 виданий 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною. Стягувачем в рамках виконавчого провадження №65976252 є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Позивач зазначає, що не має жодних договірних відносин з відповідачем, тому вважає безпідставним вчинення виконавчого напису. З цього приводу суд зазначає наступне. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Суд звертає увагу на те, що матеріалами справи не містять доказів того, що позивач має заборгованість перед ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ч. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача за дві позовні вимоги немайнового характеру на користь Держави.

Outcome: approved