Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Красилівської міської\~ради Хмельницької\~області,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її двоюрідна тітка [PERSON] , яка на час смерті постійно проживала у [PERSON] будинку-інтернаті для громадян похилого віку та інвалідів. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котюржинецької сільської ради Хмельницької області. Позивач є спадкоємицею після смерті [PERSON] , проте у видачі їй свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Возною В.Б. додатково повідомлено, що наданих [PERSON] документів недостатньо для встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавицею [PERSON] , оскільки відсутнє свідоцтво про народження батька [PERSON] , а саме [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтва про одруження [PERSON] зі [PERSON] та зміни нею дошлюбного прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про її одруження з [PERSON] . Стверджує, що у встановлений законом строк не встигла подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у зв`язку із сімейними обставинами та хворобою, а тому встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] був пропущений нею з поважних причин. За цих обставин позивач не може оформити спадщину після смерті [PERSON] , а тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відзив на позов відповідач до суду не подав. Позивач в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з викладених у позові підстав. Представник відповідача Красилівської міської ради Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, у якій від спадщини [PERSON] відмовляється на користь своєї матері [PERSON] . Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, у якій щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, вважав їх обґрунтованими та доведеними, повідомив, що спадщину [PERSON] він не приймав, на неї не претендував та не претендує. Справу просив розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка площею 2,34 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котюржинецької сільської ради Хмельницької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю сері Р1 №787120 від 18 липня 2003 року. Згідно Заповіту, 05 березня 2008 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Котюржинецької сільської\~ради Красилівського\~району Хмельницької\~області, реєтровий №60, [PERSON] , заповіла все своє майно [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , спідщину після його смерті прийняв [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 13 серпня 2019 року, зареєстровані в реєстрі за №1-776 та № 1-778. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Таким чином, позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом на майно померлої, однак, не може оформити право на спадщину в тому числі через неможливість встановити родинні відносини між нею та її покійною двоюрідною тіткою [PERSON] . Відповідно до п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2\~Постанови Пленуму Верховного суду України від\~30.05.2008\~N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Документально підтвердити свої родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] позивач не має можливості, оскільки у неї відсутнє свідоцтво про народження батька [PERSON] , а саме [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтва про одруження [PERSON] зі [PERSON] та зміни нею дошлюбного прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про її одруження з [PERSON] стосунки позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , підтверджуються письмовими показами свідків [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що бабуся позивача [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] . [PERSON] були рідними братом і сестрою, батьком яких був [PERSON] . [PERSON] була тіткою [PERSON] . Вони підтримували родинні відносини, вважали себе родичами, спільно святкували свята. Наведені обставини\~підтверджуються додатково\~письмовими доказами:\~свідоцтвом про\~смерть [PERSON] \~серії [NUMBER] ,виданого\~02\~вересня 2014\~року відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Ярмолинецького районного\~управління юстиції\~у Хмельницькій\~області; свідоцтвом\~про смерть\~ [PERSON] \~серії [NUMBER] ,виданого 26 січня 2017 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області; витягом з метричної книги про народження [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] ; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] »; державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 №787120 від 17 липня 2003 року; листом Державного архіву Хмельницької області № 94/01.01-12/2021 від 15 лютого 2021 року; довідкою виконавчого комітету Митинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області ;44 від 18 січня 2019 року; випискою з по господарського обліку щодо складу сім`ї № 2 від 21 січня 2021 року виданою Заслучненською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області; згідно записів по господарській книзі №11 особистий рахунок № [NUMBER] в с. Марківці проживали з 1961 року по 1963 рік [PERSON] голова двору, дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] , онука [PERSON] та онук [PERSON] , згідно записів по господарській книзі № 9 особистий рахунок № [NUMBER] в с. Марківці проживали з 1961 року по 1963 рік. [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] дочка; постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25 січня 2019 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є доведеним, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо. Встановлення факту родинних відносин для позивача має юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, тому враховуючи вищевикладене позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач, як спадкоємиця за законом, згідно вимог ст.\~1269, 1270 ЦК України, повинна була подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті спадкодавиці проте, такої у передбачений законом строк не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Судом встановлено, що позивач вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із сімейними обставинами та хворобою, яка потребувала лікування, що підтверджується довідкою Красилівської ЦРЛ № 65 від 23 жовтня 2020 року. Зважаючи на вищевказане [PERSON] маючи важкий стан здоров`я, була позбавлена можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, зазначені обставини, на думку суду, були об`єктивними перешкодами для прийняття спадщини та визнаються поважними у розумінні ст. 1272 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, відсутності спору та заперечень з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також підлягає задоволенню. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача на даний момент не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved