overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Озернянської сільської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна за законом та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, тому виникла необхідність звернутися в суд. Позивач подала клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданим 12\~ червня\~2008\~року виконавчим\~комітетом Богданівської\~сільської ради\~Тернопільського району\~Тернопільської області,\~актовий запис\~№ 09.\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . До складу\~спадкоємців за\~законом належить син\~спадкодавця [PERSON] , який спадщину прийняв. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 13. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,93 га, з них площею 3.74 га кадастровий номер 6122681000:01:001:0241 та площею 0.19 га кадастровий номер 6122681000:01:001:0829, що розташована на території Богданівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 006055 від 01 жовтня 2004 року. [PERSON] 18 липня 2017 року склала заповіт, посвідчений секретарем Озернянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрований\~в реєстрі\~за номером 62, згідно умов якого, заповіла все належне на день смерті майно позивачці, яка прийняла спадщину. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачі згідно ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до нею правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), інші особи не претендують на спадок, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що спільне життя між ними не склалося, їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задоволити, так як не планує жити з відповідачем і вважає, що батько сину краще забезпечить добрі умови для гармонійного розвитку, відпочинку та виховання. Суд,\~в силу\~п.3\~ст.211\~ЦПК України,\~вважає за\~можливе розглянути\~дану справу\~за відсутності\~сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 29 січня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 71, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що \~має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідачі подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та\~оцінивши докази\~у справі,\~суд встановив,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~що стверджується\~свідоцтвом про\~смерть серія\~ [NUMBER] ,\~виданим Тернопільським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Тернопільському\~районі Тернопільської\~області Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ),\~актовий запис\~№ 108.\~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3.20 га, кадастровий номер\~6122685400:01:001:1040,\~розташованої на\~території Малашовецької\~сільської ради\~Зборівського району\~Тернопільської області,\~згідно Державного\~акту на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ЯД №\~225802\~від 08\~лютого 2008\~року;\~на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 0.73 га, кадастровий номер 6122685400:01:001:1041, розташовану на території Малашовецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 225803 від 08 лютого 2008 року. До складу спадкоємців за законом належать позивач: [PERSON] - мати спадкодавця, яка спадщину\~прийняла. [PERSON] та [PERSON] діти спадкодавця, відмовилися від спадщини про, що свідчать їх заяви. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивачі згідно ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями майна і прийняли спадщину, інші особи не претендують на спадок, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

30.08.2022 [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визначити йому додатковий строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини протягом одного місяця після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Мотивує це тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини, оскільки не знав про існування правовстановлюючих документів і знайшов їх недавно. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 1994 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення до суду з даним позовом вказує те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося. Часті сварки та різного роду конфлікти призвели до погіршення стосунків між ними та розпаду сім`ї. Сторони більше п`яти років подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти сім`ю не має, вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливим і таким, що суперечить його інтересам. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, пояснив, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. При цьому пояснила, що сторони припинили подружні стосунки, більше п`яти років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім`ю не має. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. \~ Частина\~1\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України вказує\~на те,\~що шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 1994 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~Спільне сімейне життя у сторін не склалося, різного роду непорозуміння та часті конфлікти між ними призвели до погіршення стосунків та розпаду сім`ї. Сторони більше п`яти років разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Враховуючи пояснення сторін, їх позицію, що наміру зберегти сім`ю вони не мють, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і такми, що підлягають до задоволення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і таким, що суперечить інтересам кожного з подружжя, що є підставою для розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

17 серпня 2022 року позивач засобами поштового зв`язку звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 вересня 2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 серпня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28 вересня 2007 року Виконкомом Фастівецької сільської ради Фастівського району Київської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 4). Сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

13.10.2022 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Вона категорично відмовилася від надання судом строку на примирення з відповідачем, вказуючи на те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 03.10.2009, при цьому мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , 2011 року народження, і сина [PERSON] , 2018 року народження (а.с. 3, 10, 11). Як убачається з позовної заяви і пояснень позивачки, орієнтовно два роки тому подружжя припинили сімейні відносини та з цього часу не ведуть спільне господарство; сторони мають окремий бюджет, а подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивачка не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

12.10.2022 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 Цивільного кодексу України і статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що відповідачка добровільно покинула спірну квартиру і з 2014 року постійно не проживають в ній без поважних причин, при цьому не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка вона підтвердила, що з 2014 року відповідачка постійно не проживає в спірній квартири, не бере участі в її утриманні і за час відсутності жодного разу не намагалася повернутися. \~ \~ \~ \~Відповідачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. \~ \~ \~ \~02.11.2022 судом, за згодою позивачки, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивачка є власницею квартири [ADDRESS] (далі Квартира); у зазначеній Квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідачки (а.с. 8, 10-15). Як убачається з показань свідка та акту від 15.09.2022 (а.с. 9), які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним, з 2014 відповідачка постійно не проживає в Квартирі, при цьому не бере участі в утриманні Квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, що свідчить про втрату нею інтересу до вказаного жилого приміщення. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв`язку з доведенням факту непроживання відповідачки в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою з підстав, передбачених частиною другою статті 405 ЦК України. Суд констатує, що посилання позивачки на статті 71, 72 Житлового кодексу Української РСР як на додаткову підставу позову є необґрунтованим, оскільки вказані норми регулюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, а Квартира є приватною власністю позивачки. \~ \~ \~ \~Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Відповідно до положень частини шостої статті 259 ЦПК України, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення з відкладенням складання рішення у повному обсязі до 11 листопада 2022 року. На підставі викладеного, кеpуючись статтями 263 265 ЦПК Укpаїни, суд-

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони з серпня 2020 року перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин. Суд зі згоди представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2016 року. Шлюб перший, від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, позивач не бажає збереження сім`ї та наполягає на розірванні шлюбу, примиритися не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам позивача, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved