Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пивоварова О.К., відповідно до якого просив скасувати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.09.2021 р. у спадковій справі № 7/2013, якою відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлій [PERSON] частину квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із 2/3 частин квартири [ADDRESS] . 08 листопада 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пивоварова О.К. із заявою про прийняття спадщини. Крім того із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , з яким спадкодавець перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1984 року. 22 серпня 2014 року відповідачем Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки 1/2 частини квартири. 10 березня 2015 року відповідачем було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям у шлюбі, яке складається з 1/3 частки квартири, реєстровий №82. 10 березня 2015 року відповідачем було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки квартири, реєстровий №83. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус КМНО Пивоваров О.К., приватний нотаріус КМНО Грицаєнко Ю.В., державний нотаріус дев`ятої Київської державної нотаріальної контори - Бочкова Н. Г., визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 серпня 2014 року, видане приватним нотаріусом Київського міського і діяльного округу Пивоваровим Олексієм Костянтиновичем, зареєстроване в реєстрі за №460; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності, видане 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пивоваровим О.К., зареєстроване в реєстрі за №82; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пивоваровим Олексієм Костянтиновичем, зареєстроване в реєстрі за №83. Солом`янським районним судом м. Києва встановлено та зазначено в рішенні, що приватним нотаріусом Пивоваровим О.К. при визначенні статусу спадкового майна невірно було визначено, що 1/3 частка, що була набута спадкодавцем внаслідок приватизації, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та внаслідок цього обраховані частки у спадщині. На підставі зазначеного судового рішення Державним реєстратором було скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] , здійснену відповідачем на підставі виданих ним свідоцтв. Позивач зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою від 09.09.2021 р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/6 (1/2) частини квартири [ADDRESS] , однак, останній виніс оскаржувану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанову приватного нотаріуса Пивоварова О.К. позивач вважає незаконною та просить її скасувати, оскільки таке рішення обмежує його право на отримання Свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері. 12.10.2021 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. 04.02.2022 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову, просив їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на незаконність винесеної нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії і видачі позивачу Свідоцтва про право на спадщину, що порушує права останнього. Відповідач заперечував проти задоволення позову,зазначаючи на те, що він належним чином виконав рішення суду, зазначивши на виданих свідоцтвах про право на спадщину що вони скасовані, однак спадкоємці разом не звертались до нього про видачу одночасно нових свідоцтв, а він не вбачає підстав для повторної видачі свідоцтв про право на спадщину у закритій спадковій справі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із 2/3 частин квартири [ADDRESS] . 08 листопада 2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пивоварова О.К. із заявою про прийняття спадщини. Також із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , з яким спадкодавець перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 липня 1984 року. 22 серпня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пивоваровим О.К. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки 1/2 частини квартири [ADDRESS] (зареєстровано за № 460). 10 березня 2015 року відповідачем було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям у шлюбі, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] ( реєстровий №82). 10 березня 2015 року відповідачем було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку від 1/2 частки квартири [ADDRESS] (реєстровий №83). Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус КМНО Пивоваров О.К., приватний нотаріус КМНО Грицаєнко Ю.В., державний нотаріус дев`ятої Київської державної нотаріальної контори - Бочкова Н. Г., визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 серпня 2014 року, видане приватним нотаріусом Київського міського і діяльного округу Пивоваровим Олексієм Костянтиновичем, зареєстроване в реєстрі за №460 [PERSON] ; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності, видане 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пивоваровим О.К., зареєстроване в реєстрі за №82, [PERSON] ; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пивоваровим Олексієм Костянтиновичем, зареєстроване в реєстрі за №83, [PERSON] . Рішенням суду встановлено, що приватним нотаріусом Пивоваровим О.К. при визначенні статусу спадкового майна невірно було визначено, що 1/3 частка, що була набута спадкодавцем внаслідок приватизації, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та внаслідок цього обраховані частки у спадщині. Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 18.04.2019 р. залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.08.2019 р. та постановою від 17.02.2021 р. Верховного Суду. В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі зазначеного судового рішення Державним реєстратором було скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] та [PERSON] , здійснену відповідачем на підставі виданих ним свідоцтв. Крім того, судом встановлено, що приватним нотаріусом Пивоваровим О.К. на свідоцтвах, що містять в матеріалах спадкової справи, зроблені відмітки про скасування свідоцтв на підставі рішення суду. 09.09.2021 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/6 (1/2) частини квартири [ADDRESS] , однак, 10.09.2021 р. останній виніс оскаржувану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається зі змісту постанови підставою для відмови [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом є завершення провадження по спадковій справі № 7/2013, що заведена після смерті [PERSON] та видача Свідоцтв про право на спадщину і відсутність положень закону, які регулюють можливість видачі інших Свідоцтв про право на спадщину на теж майно в межах безспірного нотаріального провадження. Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняли кілька спадкоємців, то свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Водночас відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 р. у справі № 916/780/18 свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В силу положень ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1)вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 р. нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Відповідно до частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта. Підставою для відмови відповідачем у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва є закінчення спадкової справи та видача Свідоцтв про право на спадщину, а також відсутність законодавчого врегулювання питання повторної видачі свідоцтв після їх скасування. Однак, в даному випадку Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (глава 10) регламентує можливість видачі додаткових Свідоцтв про право на спадщину після її закінчення, а тому посилання нотаріуса на відсутність законодавчого врегулювання порядку видачі Свідоцтв після закінчення спадкової справи не відповідають вимогам Закону. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена за наявності умов для їх видачі, визначених законом. Будь-яких інших підстав, що за законом можуть бути підставами для відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину, відповідач в оскаржуваній постанові не наводить. Як зазначалось вище, видані приватним нотаріусом Пивоваровим О.К. Свідоцтва про право на спадщину були скасовані за позовом одного із спадкоємців в зв`язку з невірним визначенням нотаріусом розміру часток спадкоємців у праві власності на спадкове майно. На момент звернення позивача до відповідача з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину після їх скасування судом, будь-який інший спір між спадкоємцями щодо розміру часток був відсутній. З огляду на викладене постанову приватного нотаріуса Пивоварова О.К. від 10.09.2021 р. не можна вважати законною, а отже вона підлягає скасуванню.

Outcome: approved