Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

У 24 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що в період з жовтня 2006 року по березень 2008 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. У березні 2008 року, тобто через три місяці після народження дитини, відповідач пішла від нього та почала проживати окремо, залишивши йому дитину. З того часу він виховує дитину, дбає про її здоров`я, навчання та духовний розвиток. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина забезпечена усім необхідним (їжею, одягом, взуттям, іграшками, сучасними приладами, необхідним для спілкування, навчання та розвитку). Всі питання щодо виховання дитини вирішуються ним самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина цікавиться малюванням, співає, приймає участь в організації та проведенні культурно-масових заходів, навчається в музичній школі на фортепіанному відділені, відвідує уроки теорії музики, сольфеджіо, музичної літератури та хору. Дитина називає своєю мамою бабусю [PERSON] . Дитина на даний час проживає з ним та бабусею [PERSON] . Ними створюють всі сприятливі умови для всебічного розвитку дитини, вони цікавляться навчанням, самопочуттям та досягненнями [PERSON] , що підтверджується відповідними характеристиками. Враховуючи успіхи дитини, її запрошують на музичні конкурси до Чеської Республіки та інших країн Європи, однак вже четвертий раз поспіль вона вимушена відмовлятися від поїздок, оскільки в потрібний час відшукати відповідача та отримати дозвіл на виїзд не надається можливим. Відповідач постійно змінює засоби зв`язку та фактичне місце проживання. На сьогоднішній день [PERSON] виповнилося 14 років, вона не сприймає відповідача як матір, не має до неї ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки відповідач жодного разу не приїздила до дитини, навіть на день народження. Дитина не розуміє, чому від бездіяльності якоїсь особи (відповідача), яку дитина навіть не пам`ятає, залежить її доля, можливість розвиватися та демонструвати свої таланти не тільки на території України, але і за її межами. В такі моменти дитина дуже засмучується, що негативно впливає на її моральний та психологічний стан. Отже, відповідач самоусунулася та ухиляється від виховання дитини, не спілкується з нею, не піклується про її здоров`я, успіхи у навчанні, моральний та духовний розвиток, а навпаки своєю бездіяльністю та постійним «переховуванням» створює дитині перешкоди та позбавляє шансу розвиватися. Відповідач надала нотаріально посвідчену заяву, відповідно до якої вона не заперечує, щоб її дочка [PERSON] , [INFO] , постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] та знаходилася під його повним піклуванням та на його утриманні. 08 лютого 2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська був виданий судовий наказ № 2-н/202/23/2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] . Рішення суду відповідачем не виконується, аліменти не сплачуються, що підтверджено довідкою-розрахунком про наявність заборгованості. Станом на 31.10.2021 заборгованість по аліментам становить 94 111, 90 грн. За цих підстав, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22 квітня 2022 року було зобов`язано орган опіки та піклування Запорізької міської ради надати суду висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2022 року замінено третю особу у справі орган опіки та піклування Запорізької міської ради на орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району та зобов`язано надати висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2022 було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, неповнолітню [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району ухилився від надання суду висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2022 року було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради. Цією ж ухвалою орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради було зобов`язано надати суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 вересня 2022 року справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, його представником була надана заява про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце судового розгляду, відзив на позов не надала. При цьому в матеріалах справи наявна її заява, засвідчена 22.12.2021 року державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б., в якій вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та розгляду справи без її участі. З огляду на це судом розглянуто справу у відсутності відповідача на підставі наявних даних та доказів. Третя особа - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, зазначивши, що мати ніколи не бачила, зв`язок з не підтримують, тому також просить позбавити її батьківських прав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради у судове засідання також не з`явився, головою адміністрації була надана заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав: Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають. Дитина з народження проживає разом з батьком та бабусею, які займаються її вихованням. Згідно з заявою [PERSON] , яка була засвідчена 29 липня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. за № 2876, відповідач надала згоду на те, щоб її дочка [PERSON] , [INFO] , постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] та знаходилася під його повним піклуванням та на його утриманні. 08 лютого 2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська був виданий судовий наказ № 2-н/202/23/2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з довідкою-розрахунком, складеним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), аліменти відповідачем жодного разу не сплачувалися та її заборгованість з 31.01.2019 року по 31.10.2021 року складає 94111,90 грн. 22.12.2021 року [PERSON] була складена заява, яка посвідчена державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори Сушко В.Б. за № 890, в якій вона зазначила, що з початку народження дочки [PERSON] вона не приймає участі у її вихованні, зв`язок з нею не підтримує з 2008 року та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав відповідача, суд ураховує, що відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 06 травня 2020 рокупо справі № 753/2025/19, «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування,медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини». При цьому відповідно до статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За змістом наведеної норми участь органу опіки та піклування під час вирішення судом спору про позбавлення батьківських прав полягає у зборі та оцінцівідомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки та піклування не є обов`язковим для суду. Суд вправі не погодитися з висновком органу опіки та піклування якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд звертає увагу, що треті особи - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району та орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, які були залучені судом до участі у справі та зобов`язанні ухвалою суду надати висновок щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , такого висновку не надали, посилаючись на обов`язок один одного подавати такий висновок. Водночас останніми були надані суду акт обстеження умов проживання від 05.07.2022 року, складений за фактичним місцем проживання дитини в м. Запоріжжі, з якого вбачається, що [PERSON] , мешкаючи з бабусею [PERSON] , забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку і виховання; акт виходу за зареєстрованим місцем проживання відповідача від 13.10.2022 року, з якого вбачається, що відповідач фактично в квартирі не мешкає, зі слів голови ОССБ квартира знаходиться в незадовільному стані. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. З огляду на наведене, суд вважає можливим вирішення спору на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки вона не займається її вихованням з 2008 року, не цікавиться її життям, не сплачує аліменти на її утримання, тобто повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що, в тому числі, підтверджується нотаріально посвідченою заявою самої відповідачки, в якій вона не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. Суд також приймає до уваги, що сама неповнолітня [PERSON] у судовому засіданні наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав, посилаючись на те, що невиконання відповідачем своїх батьківських обов?язків створює їй перешкоди у реалізації її прав та інтересів, зокрема подальшого навчання за кордоном. Відтак, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини [PERSON] . Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, при зверненні до суду позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved