Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Радуга Сіті ЛТД» (Далі - ТОВ «Радуга Сіті ЛТД») про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва. Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем було укладено Попередній договір від 14.12.2015, посвідчений приватним нотаріусом Ляхар О.М., зареєстрований в реєстрі за № 2633. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалось укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , а позивач зобов`язався прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п. 1.4.1Сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом другого кварталу 2016 року, ле в будь-якому разі не раніше отримання відповідачем правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення договору та з урахуванням вимог п. 5.2 розділу 5 попереднього договору. Сторони встановили, що основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання позивачем від відповідача відповідного повідомлення, яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони оберуть за взаємним погодженням. Плановий строк введення в експлуатацію будинку третій квартал 2016. Відповідно до п. 1.2 Попереднього договору сторони встановили, щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлене п. 1.1розділу 1 Попереднього договору повинно бути забезпеченим. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язань Сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань № 8/7 від 26.02.2015. Зазначений договір про забезпечення виконання зобов`язань сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням попереднього договору. Відповідно до п. 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 8/91 від 14.12.2015 щодо укладення та виконання договору купівлі-продажу та забезпечення виконання зобов`язань, позивач сплачує відповідачу грошові кошти, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 договору. Вказана сума коштів буде, після її належної оплати позивачем, зараховано до платежу за основним договором. Всього сума за договором складає 537 943,75 грн. Позивач, умови договорів було виконано в повному обсязі, кошти в сумі 537 943,75 грн. сплачено в повному обсязі про що свідчить платіжне доручення № 1 від 16.12.2015. Із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що будівництво житлового комплексу «Перлина троєщини», зупинено, оскільки забудовник (відповідач) самовільно вів будівництва комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за договорами та вправі вимагати виконання з боку відповідача. Ураховуючи викладене, [PERSON] просив суд визнати за ним майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим №8000000000:62:017:0010. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем перебування направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістка. Позивач та представник позивача до суду подали заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями. Дорслідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне, що між позивачем та відповідачем було укладено Попередній договір від 14.12.2015, посвідчений приватним нотаріусом Ляхар О.М., зареєстрований в реєстрі за № 2633. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язалось укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , а позивач зобов`язався прийняти та належним чином оплатити її вартість. Відповідно до п. 1.4.1Сторони зобов`язуються укласти основний договір протягом другого кварталу 2016 року, ле в будь-якому разі не раніше отримання відповідачем правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення договору та з урахуванням вимог п. 5.2 розділу 5 попереднього договору. Сторони встановили, що основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання позивачем від відповідача відповідного повідомлення, яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони оберуть за взаємним погодженням. Плановий строк введення в експлуатацію будинку третій квартал 2016. Відповідно до п. 1.2 Попереднього договору сторони встановили, щодо укладання та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлене п. 1.1розділу 1 Попереднього договору повинно бути забезпеченим. Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язань Сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань № 8/7 від 26.02.2015. Зазначений договір про забезпечення виконання зобов`язань сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням попереднього договору. Відповідно до п. 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань № 8/91 від 14.12.2015 щодо укладення та виконання договору купівлі-продажу та забезпечення виконання зобов`язань, позивач сплачує відповідачу грошові кошти, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 договору. Вказана сума коштів буде, після її належної оплати позивачем, зараховано до платежу за основним договором. Всього сума за договором складає 537 943,75 грн. Позивач, умови договорів було виконано в повному обсязі, кошти в сумі 537 943,75 грн. сплачено в повному обсязі про що свідчить платіжне доручення № 1 від 16.12.2015. Із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що будівництво житлового комплексу «Перлина троєщини», зупинено, оскільки забудовник (відповідач) самовільно вів будівництва комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Позивачем в повному обсязі виконано взяті зобов`язання за договорами та вправі вимагати виконання з боку відповідача. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Концепція «майна» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05). У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84). Водночас відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права. Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Згідно з пунктом 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок), прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-318цс15), від 18 листопада 2015 року (провадження № 6-1858цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19). За змістом частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що позивач повністю сплатив вартість внеску у будівництво нерухомого майна, а також на ту обставину, що введення об`єкта будівництва до експлуатації у встановлені договорами строки не відбулось, будівництво об`єкта не здійснюється, що ставить під сумнів можливість виконання зобов`язань за договором про участь у будівництві. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 480,00 грн. На підставі статей 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved