Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником 1/3 частки квартири, загальною площею 67,7 кв.м , житловою площею 40,2 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивачка звернулась до відповідача, оскільки з відповіді якого вбачається, що виконавчі провадження перебувають на зберігання в архіві три роки, після чого знищуються, відповідно правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватним нотаріусом, а тому станом на 22.02.2022 року відсутні відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] через знищення архівних справ. Однак з інформаційної довідки виявлено арешт (архівний запис) 1357666, зареєстровано 06.10.2004 року реєстратором Обухівська районна державна нотаріальна контора. 24.11.2006 року батько позивачки, [PERSON] помер, власниками квартири залишились позивачка, [PERSON] , її матір [PERSON] та брат [PERSON] . [INFO] матір позивачки [PERSON] померла. Так, наявність накладеного арешту на нерухоме майно порушує право позивачки на вільне розпорядження та володіння власним майном, а тому вважає, що воно повинно бути захищене в судовому порядку шляхом скасування накладеного арешту на її нерухоме майно. 01 вересня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 19 вересня 2022 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, з проханням розглянути справу дослідивши докази та винести рішення на розсуд суду. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] батьками зазначені, [PERSON] та [PERSON] . Позивачка 23.07.2005 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 29 жовтня 2008 року на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради власниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказане також підтверджується витягом № 20741707 від 29.10.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації». [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] . З інформаційної довідки №301137901 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.02.2022 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/3 частка власності, нерухомого майна, а саме: квартири, за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 67,7 кв.м., житлова площа 40,2 кв.м., на підставі свідоцтва про право власності б/н, 29.10.2008 року, Обухівської міської ради. З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1357666; зареєстровано:06.10.2004 14:29:25 за №1357666 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, 08700, Київська обл., м. Обухів, вул.. Володимира Чаплінського, 3-а; підстава обтяження: постанова, б/н, 22.10.2002, Державна виконавча служба, Обухів РУЮ; Об`єкт обтяження: невизначено, усе нерухоме майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; Власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис; Додаткові дані : Архівний номер: 4972141KIEV478, Архівна дата: 14.11.2002, Дата виникнення: 14.11.2002, № реєстра: 998, внутр. № 4701062F2CF3232C4B55, комментарий: ст..3 кн.2 обух.днк. Як вбачається з відповіді від 22 лютого 2022 року за вих..№11582 наданої, начальником Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву від 22 лютого 2022 року, [PERSON] станом на 22.02.2022 року у відділі відсутні відомості про накладення арешту на майно громадянина [PERSON] , так як відповідно до ч.1, 2 розділу XI правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 р. №1829/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Надати інформацію про накладення арешту можливості не має, в зв`язку зі знищенням архів. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за суб`єктом: [PERSON] виявлено арешт (архівний запис) 1357666, Зареєстровано: 06.10.2004 року реєстратором Обухівська районна державна нотаріальна контора. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4ст. 263 ЦПК України). Оскільки підстави для арешту спірного майна відпали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач має право на прийняття спадщини, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а арешт майна порушує та обмежує право позивача на вступ у спадщину, тому слід зняти арешт із зазначеного майна.

Outcome: approved