Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНТАРГЕТ», код ЄДРПОУ: 41955906 заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Microcash» за № 85102 від 01.05.2019 року у розмірі 69555,74 шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень) 74 копійки, а також судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Представник позивача надав заяву згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач заперечував проти позову із підстав зазначених у відзиві. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 30 жовтня 2020 року набрало законної сили рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/3748/19, в якому [PERSON] просив суд визнання недійсним кредитний договір, а саме договір про надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту та додаток №1 - заява-приєднання №85102 від 01.05.2019 року, яка є публічною пропозицією (офертою) Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНТАРГЕТ». Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області відмовлено [PERSON] у задоволенні його позовних вимог та визнано договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та додаток № 1 - заява-приєднання № 85102 від 01.05.2019 року дійсним у повному обсязі. Судом встановлено що, 13 листопада 2018 року відповідач, зареєструвався на сайті ТОВ «ФІНТАРГЕТ» та відкрив особистий кабінет. Відповідач пройшов первинну реєстрацію клієнта, пройшов ідентифікацію та верифікацію, а саме особисто надав: свої паспортні данні; свій ідентифікаційний код; номер телефону; адресу електронної пошти. Відповідач вказав реквізити банківської картки; умови на яких він хоче отримати кредит. Позивач перевірив надану відповідачем інформацію, шляхом надсилання електронних запитів та отримання електронних відповідей до бюро кредитних історій та інших Державних доступних ресурсів України. На підставі отриманої інформації позивач надав згоду на відкриття особистого кабінету та направив до особистого кабінету договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та додаток № 1 - заява-приєднання до цього договору (оферту). Відповідач тричі брав кредит у ТОВ «ФІНТАРГЕТ». Перший кредит, у сумі 3000,00 (три тисячі гривень) 00 коп., Відповідач отримав на карту [NUMBER] за кредитним договором №13211 від 13.11.2018 року. 21.01.2019 року відповідач повністю розрахувався за цим договором. Другий кредит, у сумі 3000,00 (три тисячі гривень) 00 коп., відповідач отримав на [NUMBER] за кредитним договором № 46655 від 12.03.2019 року. 12.03.2019 року відповідач повністю розрахувався за цим договором. Третій кредит, у сумі 3000,00 (три тисячі гривень) 00 коп., відповідач отримав на карту [NUMBER] за кредитним договором №85102 від 01.05.2019 року. Проведення платежів з застосуванням платіжних систем, є господарською діяльністю, для ведення якої необхідна відповідна ліцензія. ТОВ «ФІНТАРГЕТ» не має такої ліцензії. Для проведення платежів у платіжних системах між ТОВ «ФІНТАРГЕТ» та ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» був укладений відповідний договір, згідно якого ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» проводить оплати у платіжних системах. Оплату за Договором № 85102 від 01.05.2019 року, проводило ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». Інформація про платежі, які проводить ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», є конфіденційною та не підлягає розголошенню, у тому числі і замовнику послуг ТОВ «ФІНТАРГЕТ». При реєстрації особистого кабінету клієнт вводить номер карти на який необхідно перевести кредитні кошти, але у особистому кабінеті клієнта та у базі даних ТОВ «ФІНТАРГЕТ» залишається тільки маска цієї карти ( [NUMBER] ) з зазначених лише підстав повний номер карти клієнта має тільки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке і проводить оплати у платіжних системах на картки зазначені клієнтом. Картки зазначені клієнтами не обов`язково повинні належати їм. Відповідальність за коректність наданої інформації повністю лежить на клієнтах, і ні ТОВ «ФІНТАРГЕТ», ні ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» не мають права заборонити клієнту розпоряджатися своєю власністю та перерахувати кредитні кошти на будь-які картки, окрім випадків передбачених у законодавстві України. Договір № 85102 від 01.05.2019 року та додаток № 1 - заява-приєднання № 85102 від 01.05.2019 року підписані у суворій відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», підписом у сфері електронної комерції є електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Договір № 85102 від 01.05.2019 року та додаток № 1 - заява-приєднання № 85102 ві 01.05.2019 року містять всі істотні умови які передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Всю інформацію стосовно умов договору була надано відповідачу до підписання договору про що свідчить LOG правочину. У відповідності LOGy правочину 26.04.2019 року о 15:25:33 годині відповідач сам надав свої дані для ідентифікації споживача в ІТС позивача. 26.04.2019 року о 15:25:43 годині направив запит (заяву) фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту. 01.05.2019 року о 19:57:26 годині відповідач направив до ТОВ «ФІНТАРГЕТ» електронне повідомлення або заповнену заявку (формуляр) про прийняття оферти фінансової установи (акцепт), та підписав вищезазначений договір унікальним одноразовим ідентифікатором який ТОВ «ФІНТАРГЕТ» відправив на телефон [NUMBER] зареєстрований відповідачем у особистому кабінеті як фінансовий телефон відповідача з наступним текстом: «Кредит 3000 грн. Цей унікальний одноразовий дентифікатор було зазначено у нижній частині договору. Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит в тимчасове, строкове, платне користування у національній валюті України, а позичальник зобов`язується повернути вчасно кредит та сплатити проценти за користування ним. Згідно п. 4.1 Додатку № 1 - заява-приєднання № 85102 від 01.05.2019 року зазначено: сума кредиту (загальний розмір наданого кредиту): 3000 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) грн. Оскільки, за смислом Цивільного законодавства, кредитний договір є договором реальним, то початок дії цього договору починається з моменту отримання позичальником грошових коштів від кредитодавця. Відповідач отримав грошові кошти на картку [NUMBER] 01.05.2019 року. Згідно п. 4.2. Додатку № 1 - заява-приєднання № 85102 від 01.05.2019 року: Строк надання кредиту з 01.05.2019 по 31.05.2019 року на 30 (тридцять) календарних днів, також у відповідальності до п. 4.6. відповідач погодився на автоматичне продовження договору на тих самих умовах: Наявність автоматичного продовження кредиту (продовження договору): Так 30 травня 2019 року та 30 червня 2019 року. Відповідач проводить дві оплати за цим договором копії документів додаються) по 765,00 (сімсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок кожна та пролонговує дію договору № 85102 від 01.05.2019 року на 30 днів кожен раз, тобто пролонговує вищезазначений договір до 29.07.2019 року без збільшення відсотків. Цими конклюдентними вами відповідач повністю підтверджує дійсність всіх умов вищезазначеного договору та визнає свого підпису накладеного унікальним одноразовим ідентифікатором. У відповідності до п. 11.2. договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту: «Дія договору припиняється та договір втрачає чинність у разі якщо: 11.2.1. позичальник виконав у повному обсязі обов`язки за даним договором; 11.2.2. В інших випадках передбачених чинним законодавством України, але у будь жому разі позичальник повинен виконати всі зобов`язання за цим Договором у повному обсязі». Згідно п. 3.7. договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту: «Неповернення усієї суми або часткове повернення кредиту з врахованими процентами за користування ними у визначений заявкою - приєднанням термін (після спливу визначеного строку) є неналежним виконанням позичальником зобов`язань за цим договором - порушення зобов`язання. Загальна заборгованість за кредитним договором № 85102 від 01.05.2019 року з урахуванням 3 % річних від простроченої суми та суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції складає: 69555,74 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень) 74 копійки. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, що він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений Договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання або зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст.11 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а ч. 1 ст. 624 ЦК України визначено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. За приписами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладені обставини, доводи зазначені відповідачем у відзиві не заслуговують на увагу, тому судом не приймаються. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнено сплачений судовий збір в сумі 2 102,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved