Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] 19.10.2022 звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання матері. Свої вимоги мотивує тим, що вони із відповідачем зареєстрували шлюб 05.02.2015 року у виконавчому комітеті Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, а/з №10. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.11.2021 року шлюб між ними розірвано. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Вказує на те, що добровільно домовитися про сплату аліментів на утримання дітей, з відповідачем не вдається, він фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча здоровий чоловік, працює та має дохід, інших утриманців у нього немає. З посиланням на відповідні норми закону просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина - [PERSON] та сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, до повноліття дітей. Крім того, просить стягувати з [PERSON] на її утримання по 1000 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Представником відповідача,\~адвокатом Маковійчуком\~П.В.,\~07.11.2022\~подано відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~він позовні\~вимоги [PERSON] \~визнає частково. Вказує на те, що він розуміє та усвідомлює свій обов`язок по вихованню та утриманню своїх дітей, більше того, його виконує та виконуватиме належним чином. З посиланням на відповідні норми закону, просить суд стягувати з нього на користь позивача аліменти у розмірі по 4000 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти у вказаному позивачкою розмірі, оскільки немає постійного місця роботи, підприємницькою діяльністю не займається, житла на праві власності немає та проживає в будинку своїх батьків разом із ними, крім того він є інвалідом третьої групи. Щодо вимоги сплачувати аліменти на утримання матері дитини, вважає що позивачка не надала жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували його спроможність сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.10.2022 року було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено провадити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 10.11.2022 (а.с. 12). 07.11.2022 представником відповідача [PERSON] , адвокатом Маковійчуком П.В., подано відзив на позовну заяву. У підготовче судове засідання 10.11.2022 року сторони не з`явилась. Позивач [PERSON] скерувала через канцелярію суду 10.11.2022 письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того зменшила заявлені у позовній заяві вимоги та просила стягувати з відповідача [PERSON] по 4000 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Відмовилася від вимоги про стягнення аліментів на її утримання. Представник відповідача, адвокат Маковійчук П.В., 10.11.2022 скерував заяву про визнання позову частково та підтримання поданого відзиву, розгляд справи просить проводити за відсутності сторони відповідача. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги зміну позовних вимог позивачем та їх визнання відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як встановлено у судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.2020 року, виданого виконавчим комітетом Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 4) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.06.2017 року, виданого повторно Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5) Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №400 від 17.06.2020р. за відомостями Старостинського округу смт.Лужани Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.6) Крім того, судом встановлено, що згідно даних Довідки № 87, виданої Лужанським старостинським округом Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 17.10.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , і на її утриманні знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7) Відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.11.2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Так, із наданої суду копії довідки МСЕК серії 12 ААВ № 504630 від 02.12.2021 року, [PERSON] має третю групу інвалідності загального захворювання, якому протипоказана важка фізична праця (а.с.18). Згідно Акту обстеження матеріально - житлових умов [PERSON] від 31.10.2022, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, працює без укладення трудового договору, проживає у будинку батьків, власником якого є батько [PERSON] ,1961 р.н., непрацюючий (а.с.19). Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК). Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України, передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України). Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначене, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, вказані обставини лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Поряд із цим, обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із розірванням шлюбу. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, при визначенні розміру аліментів, в даному випадку,суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; їх вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та важка фізична праця заборонена, однак є працездатним, а тому суд дійшов до висновку, що зміненні вимоги позивачки, з врахуванням їх визнання відповідачем, підлягають до задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі (беручи до уваги відсутність постійного заробітку відповідача) в розмірі по 4000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вказане відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача та сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів дітей. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить кожній дитині збереження належного матеріального рівня її утримання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 19.10.2022року. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», - підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180-182, 184, 191Сімейного кодексу України,

Outcome: approved