Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] де третя особа Орган опіки та піклування виконавчий комітет Бедевлянської сільської ради про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою проживав у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тячівського районного суду від 09.09.2012 року розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.05.2012 р. та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.05.2017 р. Після розірвання шлюбу їх діти залишилися проживати разом з ним в с. Бедевля, які перебувають на його повному утриманні та вихованні. Рішенням виконавчого комітету (орган опіки та піклування) Бедевлянської сільської ради № 161 від 31.08.2022 року визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . 01.09.2022 року відповідачка, ігноруючи рішення органу опіки та піклування, без його відома і дозволу самочинно забрала дітей до себе за місцем проживання і утримує їх до цього часу. Його спроби повернути дітей виявились безрезультатними. Тому просить суд постановити рішення про негайне відібрання у [PERSON] малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] і повернення їх до нього за місцем його проживання, утримання та виховання. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2022 року провадження у справі відкрито. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з відповідачкою проживали у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тячівського районного суду від 09.09.2012 року розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей : дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.05.2012 р. та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.05.2017 р. Рішенням виконавчого комітету (орган опіки та піклування) Бедевлянської сільської ради № 161 від 31.08.2022 року визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Відповідно до з ч. ч. 1 - 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків: місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів; батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифікованої Законом України № 69-V від 03.08.2006 року предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Стаття 8 Конвенції включає як право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, так і обов`язок національних органів влади вживати такі заходи. Зазначене застосовується не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23.09.1994 року та у справі «Фуска проти Румунії» від 13.07.2010 року). Відповідно до ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету (орган опіки та піклування) Бедевлянської сільської ради № 161 від 31.08.2022 року визначено місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Відповідачка, ігноруючи рішення органу опіки та піклування, без відома і дозволу батька самочинно забрала дітей до себе за місцем проживання і утримує їх до цього часу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що незважаючи на рішення виконавчого комітету (орган опіки та піклування) Бедевлянської сільської ради № 161 від 31.08.2022 року, яким визначено місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання їх батька [PERSON] , [PERSON] без згоди [PERSON] , змінила їх місце проживання. Отже, враховуючи викладене суд, виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дітей, встановивши, що рішенням виконавчого комітету (орган опіки та піклування) Бедевлянської сільської ради № 161 від 31.08.2022 року визначено місце проживання дітей з батьком [PERSON] , який забезпечив належні умови для гармонійного розвитку дітей, та встановивши відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що повернення дітей за місцем проживання батька негативно впливатиме на їх розвиток, відсутність обставин, які перешкоджають поверненню дітей батьку або будуть суперечити їх інтересам, за підтвердженням самовільних (самочинних) без згоди батька дій [PERSON] щодо зміни місця проживання дітей, невиконання нею рішення виконавчого комітету (орган опіки та піклування) Бедевлянської сільської ради № 161 від 31.08.2022 року - приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про відібрання дитини у матері та повернення їх батьку. На підставі викладеного та

Outcome: approved