Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (далі - ПрАТ «СК «Граве Україна») про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач зазначала, що 27 липня 2020 року уклала з ПрАТ «СК «Граве Україна» договір добровільного страхування «Граве Каско» №101059763Ю, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Нісан Роуж», номерний знак [NUMBER] , що належить їй на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 07 липня 2020 року. Строк дії договору - до 27 липня 2021 року. Страхова сума вказаного автомобіля становить 560 000 грн. Крім того, сторони погодили умови про те, що вказаний автомобіль може бути переданий на умовах оренди. У разі викрадення орендованого автомобіля зі свідоцтвом про реєстрацію та одним комплектом ключів, франшиза за п. 1.6.2 укладеного договору становить 20%. 30 липня 2020 року між ФОП [PERSON] та нею було укладено договір оренди вказаного автомобіля. 10 серпня 2020 року ФОП [PERSON] передав вказаний автомобіль [PERSON] під заставу у сумі 14 000 грн, який останній назад не повернув. 24 серпня 2020 року за вказаним фактом було порушено кримінальне провадження №12020100050004771 та внесені відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 289 КК України. 25 серпня 2020 року про вказану подію було повідомлено відповідача. 22 березня 2021 року відповідач перерахував на рахунок позивача страхове відшкодування в сумі 287 316,07 грн. Не погоджуючись з розміром виплати, її представник звернувся до відповідача із заявою про протиправні дії службових осіб та витребування документів, на що отримав відповідь про те, що виплати у випадку протиправного позбавлення страхувальника транспортного засобу проводяться тільки за умови початку досудового розслідування. Виплати здійснюються у межах страхової суми в розмірі дійсної вартості автомобіля на дату настання страхового випадку. Також відповідач вказав, що на його думку вартість транспортного засобу на час настання страхового випадку становить 419 273 грн. Разом з тим, позивач вказує, що вартість належного їй автомобіля на момент настання страхового випадку становить 560 000 грн - 112 000 грн (франшиза) - 19956,93 грн (сума несплачених страхових платежів) - 287316,07 грн (сума страхового відшкодування, сплаченого відповідачем) = 140 727 грн, які позивач просила стягнути з відповідача. На підставі викладеного, позивач просила задовольнити позов, стягнути з відповідача судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу та за витрати проведення експертизи. Ухвалою судді від 09 липня 2021 року відкрито провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 23 вересня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано про те, що згідно з Розд. 10 укладеного сторонами договору страхування передбачено, що виплати страхового відшкодування проводяться після встановлення страховиком факту страхового випадку, підтвердженням цього факту компетентними органами і визначення розмірів збитків, підтверджених відповідними документами та прийняття рішення страховиком про виплату, відмову чи відстрочки у виплаті страхового відшкодування. Для визначення розміру збитків, а саме: вартості викраденого автомобіля, відповідач звернувся до оцінювача [PERSON] та замовив оцінку та визначення ринкової вартості автомобіля позивача станом на дату настання страхового випадку. 28 лютого 2021 року [PERSON] склав звіт №8601, який базувався на даних, що були надані страхувальником під час укладення сторонами договору страхування, зокрема, фотографій транспортного засобу, зроблених страховиком при страхуванні, а також виходячи з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Так, дійсна вартість автомобіля позивача згідно зі звітом становила 419 273 грн. Франшиза при протиправному позбавленні транспортного засобу становить 112000 грн. Крім того, позивачем не було сплачено страховий платіж в сумі 19 956,93 грн. Таким чином, 16 березня 2021 року відповідач прийняв рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 287316,07 грн = (4192743 грн - 112 000 грн - 19956,93 грн). Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 140 000 грн є безпідставними. 29 вересня 2021 року від позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, в якому позивач просила призначити судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення ринкової вартості КТЗ без огляду КТЗ особисто експертом та поставити на вирішення експерту питання: яка ринкова вартість КТЗ марки «Ніссан Роуж», 2017 року випуску, номерний знак [NUMBER] , в цінах станом на 10 серпня 2020 року. 08 листопада 2021 року від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи судової експертизи від 10 вересня 2021 року №ВЕ-49/2021. У судовому засіданні 11 листопада 2021 року та 18 листопада 2021 року представник відповідача заявив клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року заяву представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено. Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставлено питання: яка ринкова вартість КТЗ марки «Ніссан Роуж», 2017 року випуску, номерний знак [NUMBER] , в цінах станом на 10 серпня 2020 року. Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинене. 12 серпня 2022 року Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повернув до суду матеріали цивільної справи без виконання у зв`язку з відсутністю оплати за проведення судової експертизи. Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 26 жовтня 2022 року. 26 жовтня 2022 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Суд установив, що 27 липня 2020 року [PERSON] уклала з ПрАТ «СК «Граве Україна» договір добровільного страхування «Граве Каско» №101059763Ю, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Ніссан Роуж», номерний знак [NUMBER] , що належить їй на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 07 липня 2020 року. Відповідно до п. 1.9.1 Договору страхова сума по ТЗ становить 560 000 грн. Строк дії договору - до 27 липня 2021 року. Згідно з п. 1.20 Договору ТЗ може здаватись в оренду. У разі викрадення орендованого автомобіля ТЗ зі свідоцтвом про реєстрацію та 1-м комплектом ключів, франшиза за п 1.6.2 становить 20%. 30 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди належного позивачу транспортного засобу. Пунктом 1.6 Договору передбачено, що страховим випадком зокрема є незаконне заволодіння ТЗ та/або ДО шляхом крадіжки, грабежу, розбою. 10 серпня 2020 року [PERSON] згідно актом приймання-передачі передав транспортний засіб [PERSON] , який в обумовлений сторонами строки автомобіль не повернув. 24 серпня 2020 року за вказаним фактом було порушено кримінальне провадження №12020100050004771 та внесені відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 289 КК України. Згідно з п. 8.1 договору страхування страхувальник протягом 2 робочих днів з моменту настання страхового випадку (а у випадку протиправного позбавлення страхувальника ТЗ - протягом 1 робочого дня, повинен письмово підтвердити страховику таке повідомлення про вищевказану подію та вказати достовірну інформацію про причини, обставини її настання тощо. 25 серпня 2020 року позивач повідомила відповідача про настання страхового випадку та надала відповідачу документи, передбачені п. 9 договору страхування. Відповідно до 10 договору страхування виплата страхового відшкодування проводиться після встановлення страховиком факту страхового випадку, підтвердження цього факту компетентними органами і визначення розмірів збитків, підтверджених відповідними документами та прийняття рішення страховиком про виплату, відмову чи відстрочку у виплаті страхового відшкодування. Пунктом 10.7 договору страхування передбачено, що страхове відшкодування не може перевищувати розмір дійсної прямої шкоди заподіяної ТЗ на дату настання страхового випадку та дійсної вартості ТЗ на дату настання страхового випадку. Виплати у випадку протиправного позбавлення страхувальника ТЗ проводяться тільки за умови початку досудового розслідування. Виплата страхового відшкодування здійснюється в межах страхової суми в розмірі дійсної вартості ТЗ на дату настання страхового випадку протягом 15 робочих днів після отримання ним документів, передбачених п.8.10 та 9 Загальної частини договору. 28 лютого 2021 року СПД « [PERSON] » склав звіт №8601 про визначення ринкової вартості автомобіля марки «Нісан Роуж», номерний знак [NUMBER] станом на 22 серпня 2020 року. Згідно з висновком СПД [PERSON] ймовірна вартість вказаного автомобіля становить 419 273 грн. 16 березня 2021 року ПрАТ «СК «Граве Україна» складено страховий акт №11.98004790.1/КОS про визначення розміру страхового відшкодування в сумі 307 273 грн. В акті також зазначено про те, що виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового рахунку представнику страхувальника [PERSON] в розмірі 287316,07 грн, вирахування 19 956,93 грн із суми страхового відшкодування в рахунок несплаченої частини загального страхового платежу згідно з п. 10.6 договору. Згідно з платіжним дорученням від 22 березня 2021 року ПрАТ «СК «Граве Україна» сплатило представнику Кравченко Т.Ю. [PERSON] страхове відшкодування в сумі 287316,07 грн. За заявою [PERSON] судовий експерт Семенченко П.О. 10 вересня 2021 року провів автотоварозначу експертизу №ВЕ-49/2021, за результатами проведення якої ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Нісан Роуж», 2017 року випуску, номер кузова [NUMBER] , білого кольору, номерний знак [NUMBER] , станом на 10 серпня 2020 року становить 476570,37 грн. Встановивши вказані обставини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.990 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Кожне зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Щодо визначення розміру відшкодування шкоди, то суд виходить із такого. Як зазначалось вище, згідно з нормами чинного законодавства та умовами укладеного сторонами договору страховик здійснює страхову виплату в межах страхової суми в розмірі дійсної вартості ТЗ на дату настання страхового випадку та дійсної вартості ТЗ на дату настання страхового випадку. На підтвердження дійсної вартості ТЗ на дату настання страхового випадку ПрАТ «СК «Граве Україна» надало звіт №8601, складеного СПД [PERSON] , згідно з яким вартість вказаного автомобіля становить 419 273 грн. 08 листопада 2021 року представник позивача подав заяву, до якої долучив висновок експерта №ВЕ-49/2021,згідно з яким, станом на 10 серпня 2020 року вартість автомобіля позивача становить 476570,37 грн. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне при винесені судового рішення враховувати висновок експерта від 10 серпня 2020 року №ВЕ-49/2021. Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. В той же час, у звіті наданого позивачем не зазначено, що оцінювач обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому, відповідач не сплатив вартість судової автотоварознавчої експертизи, призначеної судом за його клопотанням. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи вищезазначене положення, а також факт того, що відповідач виплатив [PERSON] 287316,07 грн,про що вона не заперечує, тому ПрАТ «СК «Граве Україна» має сплатити [PERSON] додатково 57297 грн (476570 грн (ринкова вартість автомобіля на час настання страхового випадку згідно з висновком експерта) -112000 грн (20 % франшизи згідно з договором) - 19956,93 грн (сума несплачених страхових платежів) - 287316,07 грн (сума виплаченого відповідачем страхового відшкодування). Таким чином, до задоволення підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 57297 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини другої ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до частини четвертої ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини восьмої ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що професійну правничу допомогу позивачу надавав адвокат Гедз Ю.В. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 21 травня 2021 року №4, відповідно до якого за правову допомогу при розгляді справи виконавець отримав винагороду в розмірі 3 000 грн, що підтверджується доданою до позову квитанцією від 15 червня 2021 року. 18 червня 2021 року між [PERSON] та адвокатом Гедз Ю.В. складено та підписано Акт виконаних робіт до договору №4 від 21 травня 2021 року про надання правничої допомоги. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала, що загалом судові витрати включили в себе: судовий збір -1407,27 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, витрати з оплати експертизи в розмірі 3078 грн. Відповідно до квитанції від 03 вересня 2021 року позивачем сплачено 3078 грн. за проведення робіт з експертного дослідження від 10 вересня 2021 року № ВЕ -49/2021. Разом з тим, у зв`язку з частковим задоволенням позову [PERSON] з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 572,89 грн, що становить орієнтовно 40,71 % від задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення судових витрат на правничу допомогу, витрат з оплати експертизи та витрат з оплати судового збору.

Outcome: partial