Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивачка 01.08.2022 звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що в період часу з 15 жовтня 2004 року до 28 липня 2015 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.07.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2011 р.н. Вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.2015 року вона є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі 25 березня 2016 року, зі згоди позивачки, зареєстрований відповідач [PERSON] . У лютому 2022 року, тобто більше шести місяців тому, відповідач вибув у невідоме місце проживання і, з того часу, не проживає у належній їй квартирі, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, не підтримує з нею та дітьми жодних контактів. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням міркування позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2004 року до 28 липня 2015 року, який розрівно рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17.07.2015. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2015 і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 45305911 від 08.10.2015 позивачці [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №1901 від 28.07.2022 року, наданої КП «Інформаційно-розрахунковий центр», вбачається, що у квартирі [ADDRESS] , окрім інших осіб, зареєстрований відповідач [PERSON] . Згідно Акта про не проживання особи за місцем реєстрації від 28.07.2022 підтверджується, що [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі без поважних причин з 18.02.2022. Згідно статті 317\~ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не проживає у зазначеній квартирі, не надає коштів на її утримання та не сплачує комунальні послуги, а реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачці у користуванні майном, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Outcome: approved