Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

19 серпня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції, згідно актового запису № 85 розірвати, прізвище залишити [PERSON] та судові витрати залишити за нею. В обґрунтування позову зазначила, що 04 березня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на права та обов`язки подружжя, на побут, на спільний відпочинок, на матеріальне забезпечення родини. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Спору щодо поділу майна, яке було нажито за час спільного проживання немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Філатової Т.М. надійшов відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що відповідач не заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідач частково визнає обставини при яких позивач звернулась до суду із позовом: відсутність спільних інтересів, відсутність порозуміння, фактичне припинення відносин та проживання окремо один від одного. Разом з тим, відповідач зазначає, що фактично припинив проживання з позивачем в 2018 році, коли переїхав до міста Київ та у подальшому зареєстрував та своє місце фактичного проживання, а не з березня 2020 року, як зазначає позивач. Крім того відповідача зазначає, що спільна донька [PERSON] , [INFO] , не проживає разом з матір`ю, а проживала разом з відповідачем в м. Києві до 24 лютого 2022 року, а наразі тимчасово проживає в м. Мукачевому разом з батьками відповідача, після 24 лютого 2022 року. Однак відповідач не заперечує щодо підсудності розгляду цієї справи про розлучення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, тобто цей факт відповідачем не заперечується. Крім того, відповідач підтверджує, щодо відсутності спору про поділ майна станом на дату подання відзиву на позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач заперечує що до встановлення сторонам строку на примирення. Справу просить розглянути без участі відповідача та його представника. Відповідь на відзив не надійшла. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 березня 2006 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 04 березня 2006 року (арк.с.4). Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 19 грудня 2019 року, яке було видано повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.8). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2018 року, як зазначив відповідач у своєму відзиві, а позивачем не заперечувалось, тому шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved