Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

У липні 2022 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову зазначено, що\~16 січня 2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким відповідачкою отримано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов`язання позичальник [PERSON] належним чином не виконувала. Станом на 17 травня 2022 року \~виникла заборгованість в розмірі\~ 16447,14 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом 9729,17 гривень та заборгованості за процентами в розмірі 6717,97 гривень. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі\~16447,14\~гривень та судові витрати у розмірі 2\~481,00 гривень. Відповідачка [PERSON] не подала відзив на позов. Ухвалою судді від 11 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 січня 2020 року [PERSON] в АТ «Акцент-Банк» підписала анкету-заяву, в якій зазначила про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви [PERSON] зобов`язався в подальшому самостійно знайомитися зі змінами умов та правил надання банківських послуг, тарифів на сайті банку. На підставі укладеного у такий спосіб договору №б/н від 16 січня 2020 року між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , останньою отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Таким чином у [PERSON] виникло грошове зобов`язання, що мало виконуватись належним чином. Згідно розрахунку за договором №б/н від 16 січня 2020 року заборгованість станом на 17 травня 2022 року склала 16447,14 гривень, з них: 9729,17 гривень - заборгованість за кредитом; 6717,97 гривень - заборгованість за процентами. Надаючи правову оцінку викладеним вище обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексуУкраїни правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином суд дійшов висновку, що 16 січня 2020 року між АТ «Акцент -Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредитний ліміт на платіжну банківську карту, користувалась платіжним засобом, що свідчить про те, що відповідач була обізнана про його існування, усвідомлювала наявність заборгованості та вчиняла дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором. За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У даному випадку відповідач порушила вимоги кредитного договору, а саме не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, права позивача порушені, а тому кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту банк просив, окрім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути нараховані відсотки за користування кредитом. В матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», в якому зазначено: сума кредитного ліміту до 200000 грн.; строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту на споживчі цілі; спосіб надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку; процентна ставка, відсотків річних у пільговий період: 0,000001% на місяць, базова процентна ставка: 3,7% на місяць (44,4% річних); тип процентної ставки фіксована; загальні витрати за кредитом 68630,87 грн. (розраховано, виходячи з суми кредитного ліміту 25000 грн.); орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн. 93630,87 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 54,62%. Відповідача [PERSON] було ознайомлено з фінансовими умовами надання кредиту, що підтверджується її підписом на паспорті споживчого кредиту (підписано 2020-01-16Т12:38:11+02:00 простим електронним підписом шляхом підтвердження ОТП 6996), згідно яких встановлено розмір кредитного ліміту, розмір базової процентної ставки та розмір процентної ставки за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту, тощо. Таким чином сторонами було обумовлено в письмовому вигляді сплату тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Згідно розрахунку заборгованості станом на 17 травня 2022 року заборгованість за кредитним договором становить 16447,14 гривень, з яких 9729,17 грн. заборгованість за кредитом; 6717,97 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, що за даними обставинами справи і підлягає до стягненню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на корить позивача заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку, наданого позивачем. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України\~в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved