Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Маловисківської райдержадміністрації від 18.03.1996 року за № 119-р йому надано право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у КСП "Побєда", розміром 5,92 га. Але Мар`янівська сільська рада його право не визнає. Тому він 26.05.2021 року звернувся до відповідача з заявою про виділення йому в натурі (на місцевості) земельну ділянку, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР №003948. Однак, його заяву не було розглянуто на сесії та не надано йому відповідь. А тому змушений звернутися за захистом до суду. У зв`язку з чим просить суд визнати за ним право на отримання земельного паю, як колишнього члена КСП "Побєда", визнати протиправною бездіяльність Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району щодо не розгляду його заяви та зобов`язати Мар`янівську сільську раду Новоукраїнського району на найближчій сесії розглянути заяву від 26.05.2021 року та стягнути судові витрати на правничу допомогу. У судовому засіданні позивач підтримав позов, пояснив, що з 1981 року почав працювати, з 1984-1986 проходив службу в армії, в 1987 році повернувся і працював в КСП до травня 1999 року, землю розпаювали в 1995 році. Питанням оформлення права на земельну частку (пай) він особисто не займався, а займався директор фірми, однак якої фірми та хто саме назвати не зміг. В якому році ним було отримано сертифікат не пам`ятає. Заяву до відповідача ним не було особисто подано, у відповідача не цікавився чи заяву про виділення йому земельної частки розглянуто. В подальшому позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за відсутності представника та відзив на позов, відповідно до якого позов не визнають. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, судом встановлено наступні обставини. Позивач 01.09.1981 року прийнятий в колгост "Побєда", а 21.07.1984 року його прийнято в члени колгосту. Отже позивач перебував у трудових відносинах з колгоспом "Побєда" по 14.06.1999 року, що встановлено з копії трудової книжки. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР №003948, виданого 10.03.1996 року, на підставі рішення Маловисківської районної державної адміністрації від 18.03.1996 року [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Побєда", розміром 5, 92 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, серія КРМВ15, виданого голові КСП "Побєда" 19.08.1998 року, було проведено розпаювання земель колективної власності КСП на підставі рішення Маловисківської районної ради народних депутатів від 23.12.1994 року за №34. До даного акту додатком є список громадян членів КСП, серед яких під номером 235 зазначено [PERSON] . Однак, список громадян-членів не завірено належним чином. Даний список не містить відомостей до якого державного акту його додано в як додаток. З інформації наданої Державним архівом Кіровоградської області від 10.11.2021 року, у розпорядженні від 18.03.1996 року за №119-р список громадян-членів КСП "Побєда", яким надавалося право власності на отримання земельного паю, відсутній. Відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" - членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Отже, судом встановлено, що на момент розпаювання землі та отримання КСП державного акту на право колективної власності на землю позивач дійсно перебував у трудових відносинах з КСП та являвся членом підприємства, отже мав право на земельну частку ( пай), відповідно отримав сертифікат на право на земельну частку ( пай). Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлено, право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Отже, позивач отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР №003948, виданий 10.03.1996 року. Представник відповідача заперечує дійсність даного сертифікату, через наявні розбіжності в даті видачі документу, що дає особі право на земельну частку (пай ) та рішенні органу на підставі якого позивач отримав дане право. Однак, представником відповідача до суду не надано доказів недійсності рішення Маловисківської районної державної адміністрації від 18.03.1996 року № 119-р, а також доказів підроблення сертифікату на право на земельну частку (пай). А тому, враховуючи, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач отримав право на земельну частку (пай), який в судовому засіданні не визнано недійсним, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] про визнання за ним право на отримання земельного пая, як колишнього члена КСП "Побєда". Закон України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Згідно ст.5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.11 ст.118 Земельного кодексу України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Отже, позивач як особа, яка має право на земельну частку (пай) повинен звернутися до відповідної сільської ради (якщо земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту із письмовим клопотанням про передачу у власність відповідної земельної ділянки та надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і додати сертифікат на право на земельну частку (пай). В матеріалах справи міститься заява подана позивачем голові Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району, датована 17.05.2021 року, однак позовні вимоги в частині протиправної бездіяльності відповідача, позивач обгрунтовує, тим що ним було подано заяву 26.05.2021 року, яку було зареєстровано в порядку звернення громадян, відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Жодного доказу, подання заяви 26.05.2021 року до відповідача з клопотанням про виділення йому земельну частку (пай) в натурі на місцевості, до матеріалів справи не додано, крім того, позивач в судовому засіданні не зміг пояснити чи взагалі звертався до сільської ради з даного приводу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач отримав право на земельну частку (пай), однак ним недотримано процедуру набуття права власності на земельну ділянку в порядку виділення в натурі (на місцевості). Доказів протиправної бездіяльності Мар`янівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо нерозгляду поданої заяви позивачем не надано до суду, оскільки останнім в судовому засіданні не доведено факту звернення із заявою 20.05.2021 року до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Вимога про зобов`язання відповідача на найближчій сесії розглянути заяву (датовану 26.05.2021 року) є передчасною. З огляду на подані сторонами докази, позивачем не доведено обставини, викладені в позовній заяві, а тому позов задоволенню не підлягає. Крім того, з урахуванням приписів ст. 141 ЦПК України, суд не вбачає підстав для стягнення понесених судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed