Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду за позовом до Васильківської міської ради про зобов`язання видати наказ про звільнення [PERSON] за п.4 ст.36 КЗпП України, внесення у трудову книжку відповідного запису про її звільнення, стягнення з середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, невиплаченої при звільненні грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки а також вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. Також просила стягнути понесені неї судові витрати у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.05.2016 р. вона перебувала на посаді спеціаліста бухгалтера Здорівської сільської ради, однак у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», Васильківською міською радою 24.12.2020 р. прийнято рішення №02-03п/ч-V-III «Про припинення сільських рад в результаті реорганізації шляхом приєднання», у зв`язку з чим Васильківська міська рада стала правонаступником Здорівської сільської ради. Починаючи з грудня 2020 року позивачу не виплачується заробітна плата, у зв`язку з чим за зверненням позивача судовим наказом Васильківського міськрайонного суду №362/1158/21 від 03.03.2021 р. із Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2020 року по лютий 2021 р. в сумі 26806,50 грн. 31.03.2021 р., [PERSON] , як працівника Здорівської сільської ради, попереджено про наступне вивільнення за п.1 ст. 40 КЗпПУ, однак звернувшись 03.06.2021 р. до Васильківської міської ради з заявою про припинення трудових відносин, позивач отримала листа в якому зазначено, що у виконавчого комітету Васильківської міської ради відсутні з [PERSON] трудові відносини. [PERSON] не звільнена з займаної посади, їй не видано наказ про звільнення, не внесено відповідний запис в трудову книжку, що позбавляє її можливості подальшого працевлаштування, що є грубим порушенням гаранто16.11.2021 р. позивачем отримано відзив на позовну заяву, в якому Васильківська міська рада зазначає, що не є належним відповідачем у даній справі. Представником Васильківської міської ради подано відзив, в якому відповідач в особі представника Васильківської міської ради стверджує про безпідставність вимог позивача саме до Васильківської міської ради, як такої, що не правомочна вирішувати питання про звільнення, посилаючись при цьому на відсутність у виконавчому комітету Васильківської міської ради відомостей щодо [PERSON] про виконання нею будь-яких службових (виробничих) обов`язків за посадою спеціаліста бухгалтера Здорівської сільської ради, дані обліку її робочого часу тощо, у зв`язку з чим заробітна плата їй не нараховувалась і не виплачувалась. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2021 р. замінено відповідача у даній справі , а саме Васильківську міську раду Обухівського району Київської області на належного відповідача - виконавчий комітет Васильківської міської ради. В поданому виконавчим комітетом Васильківської міської ради відзиві представник знову ж таки зазначає, що виконавчий комітет не є належним відповідачем в частині звільнення з посад в органах місцевого самоврядування. За клопотання представника позивача, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2022 р. залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача Васильківську міську раду Обухівського району Київської області. Позивачем подано уточнену позову заяву зі зміненим складом учасників та пред`явленими до них вимог, так, позивач просить суд : зобов`язати Васильківську міську раду Київської області видати наказ про звільнення [PERSON] за п.4 ст.36 КЗпП України. Зобов`язати виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області внести у трудову книжку [PERSON] запис про її звільнення згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Стягнути з виконавчого комітету Васильківської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме з грудня 2020 року по день фактичного розрахунку. Стягнути з виконавчого комітету Васильківської міської ради на користь [PERSON] невиплачену при звільненні грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки а також вихідну допомогу у розмірі середнього місячного заробітку. Стягнути з виконавчого комітету Васильківської міської ради на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8400 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Представником Васильківської міської ради подано відзив на дану позовну заяву, в які й відповідач заявлені вимоги безпідставними, необґрунтованими. Вказує, що у Васильківської міської ради відсутні відомості щодо [PERSON] про виконання нею будь-яких службових обов`язків за посадою спеціаліста бухгалтера Здорівської сільської ради, відсутня трудова книжка, відсутні дані обліку про використання позивачем робочого часу. Зазначає по неправильно обраний позивачем спосіб захисту та просить в задоволенні позову відмовити. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому представник зазначає про безпідставність тверджень відповідача щодо відсутності трудових відносин з [PERSON] , оскільки Васильківська міська рада набула прав і обов`язків Здорівської сільської ради, у тому числі і щодо трудових відносин, а обраний позивачем спосіб захисту своїх прав відповідає нормам ЦК України та КЗпП України. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного Відповідно до розпорядження в.о. сільського голови Здорівської сільської ради №28 від 19.05.2016 р. [PERSON] прийнята на посаду спеціаліста бухгалтера Здорівської сільської ради. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», Васильківською міською радою 24.12.2020 р. прийнято рішення №02-03п/ч-V-III «Про припинення сільських рад в результаті реорганізації шляхом приєднання». 24.12.2020 р. Васильківською міською радою прийнято рішення №07-03п/ч-V-II «Про реорганізацію Здорівської сільської ради Обухівського району Київської області». Відтак, судом достовірно встановлено, що Васильківська міська рада стала правонаступником Здорівської сільської ради. Попередженням Васильківського міського голови Наталії Баласинович від 31.03.2021 р., [PERSON] , як працівник Здорівської сільської ради, попереджена про наступне вивільнення за п.1 ст. 40 КЗпПУ у зв`язку із реорганізацією сільської ради шляхом приєднання до Васильківської міської ради та відсутністю посад, які б могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування, з наданням вихідної допомоги у відповідності до ст. 44 КЗпП України ( у розмірі не менше середнього місячного заробітку) та дотриманням строку попередження. Однак, відповідно до листа виконавчого комітету Васильківської міської ради від 07.06.2021 р., повідомлено, що розглянуто заяву [PERSON] про припинення трудових відносин та виплату заробітної плати, та повідомлено, що Васильківська міська рада стала правонаступником Здорівської сільської ради за законом, і правонаступництвом у трудових відносинах вважається продовження трудових відносин з працівниками у разі зміни власника підприємства, установи, організації, реорганізації підприємства, установи організації. Керівництво Здорівської сільської ради було зобов`язане до здійснення правонаступництва у тижневий строк, письмово або в електронній форі поінформувати працівників та виборний орган первинної профспілкової організації (профспілкового представника), а в разі відсутності такої - вільно обраних та уповноважених представників. Зазначили, що у виконавчого комітету Васильківської міської ради відсутні з [PERSON] трудові відносини, у зв`язку з тим, що: до Васильківської міської ради, її виконавчого комітету, старості села Здорівка не було передано її трудову книжку, особову справу, як працівника Здорівської сільської ради. Роботу старости села Здорівка було заблоковано, що підтверджується численними протоколами поліції про недопуск в приміщення сільради; з вищевказаних обставин староста села не міг подати на затвердження міського голови штатний розпис; даних, що нею, як працівником Здорівської сільської ради виконувались посадові обов`язки не має, нею не було вчинено жодних дій на вимогу Васильківської міської ради, її виконавчого комітету та старости села Здорівка; з наведених вище причин, не здійснювалось табелювання її, як працівника Здорівської сільської ради; заробітна плата їй виконавчим комітетом Васильківської міської ради не нараховувалась та не виплачувалась. Таким чином, судом достовірно встановлено, що до даного час [PERSON] не звільнена з займаної посади, їй не видано наказ про звільнення, не внесено відповідний запис в трудову книжку, вона не отримала ні належного розрахунку при звільненні. Як зазначає позивач, і вказана обставина не заперечується відповідачами, починаючи з грудня 2020 року позивачу не виплачується заробітна плата, у зв`язку з чим позивачем в судовому порядку вирішувалось питання стягнення заборгованості по заробітній платі. Так, судовим наказом Васильківського міськрайонного суду №362/1158/21 від 03.03.2021 р. із Здорівської сільської ради Васильківського району Київської області на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2020 року по лютий 2021 р. в сумі 26806,50 грн. Однак, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2022 р. судовий наказ Васильківського міськрайонного суду у справі №362/1158/21, 2-н/362/124/21 від 03.03.2021 р. скасовано, роз`яснено стягувачу , що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. Статтею 43 Конституції України проголошено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. В силу ч. 3, 4 ст. 36 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, урегульовані Законом України від 05 лютого 2015 року № 157-VIII «Про добровільне об`єднання територіальних громад». Постановою КМ України від 12.06.2020 № 715-р Здорівська сільська рада Обухівського району Київської області увійшла до складу Васильківської міської ради (Васильківської міської територіальної громади). Положеннями вищезазначеного Закону передбачено, що об`єднана територіальна громада вважається утвореною за цим Законом з дня набрання чинності рішеннями всіх рад, що прийняли рішення про добровільне об`єднання територіальних громад, або з моменту набрання чинності рішенням про підтримку добровільного об`єднання територіальних громад на місцевому референдумі та за умови відповідності таких рішень висновку, передбаченому частиною четвертою статті 7 цього Закону. Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою. З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом. Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою (частини перша, третя та четверта статті 8 цього Закону). Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою. Згідно п. п.6-1 розділу V "Прикінцевих та перехідних положень" до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади. 01.12.2020 року відбулася перша сесія новообраної Васильківської міської ради восьмого скликання, отже, цього дня міська рада набула повноважень юридичної особи та правонаступником прав та обов`язків Здорівської сільської ради. Встановлено, що на підставі рішення третьої позачергової сесії восьмого скликання Васильківської міської ради Київської області від 24 грудня 2020 року "Про реорганізацію Здорівської сільської ради Обухівського району Київської області шляхом її приєднання до Васильківської міської ради Обухівського району Київської області", Васильківська міська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Здорівської сільської ради. Таким чином, з 01.12.2021 повноваження Здорівської сільської ради та Здорівського сільського голови припинилися, а Васильківська міська рада набула повноважень юридичної особи та стала правонаступником прав та обов`язків зазначеної сільської ради. За таких обставин, твердження представника відповідача про відсутність з [PERSON] трудових відносин не заслуговують на увагу. Матеріалами справи доведено факт реорганізації Здорівської сільської ради Обухівського району Київської області шляхом приєднання до Васильківської міської ради, дійсно мало місце скорочення штату працівників, судом було встановлено, що відповідачем не було додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Доводи представника відповідача, що позивачка перебувала у трудових відносинах з Здорівською сільською радою, яка і повинна була вчиняти дії, пов`язані з їх припиненням, суд визнає необґрунтованими, безпідставними, остільки з урахуванням положень діючого законодавства та обставин справи Васильківська міська рада з 01.12.2020 набула повноважень правонаступника прав та обов`язків зазначеної сільської ради, а тому і зобов`язана вчинити дії, пов`язані з припиненням трудових відносин з [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)). Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання(статті 76, 80 ЦПК України). Надавши доводам учасників справи правову оцінку, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1 та ч.2 стаття 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників і звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до положень ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Так, попередивши 31.03.2021 р. [PERSON] про звільнення, ч Васильківська міська рада зобов`язана була не пізніше, ніж через 2 місяці видати наказ про її звільнення, а виконавчий комітет Васильківської міської ради, як її виконавчий орган - виконати вимоги трудового законодавства щодо внесення відповідних відомостей до трудової книжки, виплати розрахунок при звільненні та вихідної допомоги. Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як встановлено ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно пунктів 2.3.; 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Таким чином, до трудової книжки позивача має бути внесений запис про звільнення за п.4 ст.36 КЗпП України. За вимог пункту 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Як передбачено частиною 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз`яснено в п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Як встановлено пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюються виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Визначаючи період стягнення заборгованості по заробітній платі [PERSON] , суд враховує, що судовий наказ від 03.03.2021 р. скасовано, у зв`язку з чим підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2020 р. по лютий 2021 року, а також середній заробіток за весь час затримки, а саме з березня 2021 року по день фактичного розрахунку. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2022 р. було витребувано у виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області довідку про розмір середньомісячного заробітку [PERSON] та інформацію щодо розміру компенсації за невикористані відпустки [PERSON] . На виконання зазначеної ухвали представником виконавчого комітету васильківської міської ради надано розрахунково-платіжні відомості за 2019 р. Здорівської сільської ради, при цьому не надано витре6бувані судом довідки, на підставі відомостей яких суд мав би визначити суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Таким чином, розмір середньої місячної заробітної плати [PERSON] в Здорівській сільській раді, правонаступником якої є відповідач, визначається виходячи з відомостей, що відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу [PERSON] . Враховуючи положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, що середньомісячна заробітна плата обчислюються виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, суд приходить до висновку що розмір середньомісячної заробітної плати становить 11100 грн., а тому розмір середньоденної заробітної плати складає 504,54 грн. Враховуючи кількість робочих днів 2021 р . - 250 днів, кількість робочих днів 2022 р. станом на 02.11.2022 р. - 213 днів, разом - 463 дня, та розмір середньоденної заробітної плати - 504,54 грн., розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні станом на день винесення рішення, а саме з березня 2021 року по 02.11.2022 р. становить 233602,02 грн. За змістом ст. 24 Закону України «Про відпустки» та ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Як зазначає позивач, і жодним чином не спростовує відповідач, позивач має невикористану відпустку. Позивачем надано самостійно обрахований розрахунок середньої заробітної плати для виплат компенсації за невикористані відпустки, який судом перевірений, відповідачем не спростований а тому приймається судом до уваги. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про відпустки» одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або які усиновили дитину, матері (батьку) особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України). За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів. Судом встановлено, що [PERSON] має дитину віком до 15 років, а також дитину з інвалідністю, у зв`язку з чим має право на дві соціальні відпустки, розмір яких, враховуючи ч.2 ст. 19 ЗУ «Про відпустки», не може перевищувати 17 календарних днів. Компенсація за невикористану щорічну відпустку за період з 20.05.2019 р. по 31.12.2020 р. та додаткову відпустку за 2016-2020 р.р. розрахована у відповідності до п.7 постанови від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» і складає 37780,60 грн. Відповідно до ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Оскільки позивач має бути звільненою за п.1 ст. 40 КЗпП України, на її користь підлягає стягненню вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку , який складає 11100 грн. Щодо розподілу судових витрат суд визначає наступне. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування понесений нею витрат на правову допомогу в розмірі 8400 грн., розмір якої заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На виконання зазначених вимог, представником позивача надано Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу надано до суду копії наступних документів: Договір №40 про надання правової допомоги від 03.09.2021 року, квитанція від 06.09.2021 р. про оплату правової допомоги за даним договором, розрахунок судових витрат з детальним описом робіт, виконаних адвокатом при наданні правової допомоги. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Outcome: approved