Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб, що був зареєстрований 04.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 111. Крім того, просила визначити місце проживання неповнолітньої дочки разом з нею. Свої вимоги обґрунтувала тим, що у неї відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Шлюбні відносини носять формальний характер. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 111. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. \~ \~ \~ \~Розірвання шлюбу засвідчує розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення. За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла за спільною згодою останніх та самої дитини (ст.160 СК України). Відповідно до положень ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає; у віці від десяти до чотирнадцяти років її місце проживання є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше не встановлено за згодою між останніми та самою дитиною. Оскільки між сторонами на момент розгляду даної справи відсутній спір щодо місця проживання дитини, суд визначає місцем її проживання разом з матір`ю. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору. Враховуючи предмет позову, неможливість позасудового врегулювання спору, виходячи з принципів рівності прав і обов`язків подружжя, справедливого балансу інтересів сторін, суд визнає, що витрати, пов`язані з розірванням шлюбу в судовому порядку, підлягають розподілу між сторонами в рівних частинах. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1/2 частина суми судового збору в сумі 992,40 грн., сплаченого позивачем під час звернення до суду, що становить 496,20 грн.

Outcome: approved