Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх вимог зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . В цьому ж будинку по [ADDRESS] на одній сходовій клітці ,а саме в квартирі [ADDRESS] , проживає відповідачка, яка 15.09.2021 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи в нетверезому стані, пошкодила позивачу вхiднi двері в квартиру [ADDRESS] . Внаслідок протиправних дій відповідачки завдана матерiальна шкода в розмiрi 1340,50 грн., адже позивач змушена була витратити кошти на ремонт вхідних дверей, що підтверджується актом ЛКП «Вулецьке» № 3238 вiд 18.10.2021 р., згiдно якого працівниками ЛКП «Вулецьке» в присутності позивача проводились ремонтні роботи вхідних дверей. Вартість матеріалів для відновлення пошкоджених відповідачкою вхідних дверей становить 1340,50 грн., що підтверджується товарними чеками на придбання матеріалів. Вiдповiдачка такі протиправні дії вчиняє регулярно, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про відшкодування завданих матерiальних збитків. Проте, відповідачка не реагує на звернення. З приводу неправомірних дій по пошкодженню належного позивачу майна вона неодноразово зверталась в правоохоронні органи, проте, правоохоронні органи припинили перевірку наданих заяв. У зв`язку з чим за захистом порушеного права змушена звернутись до суду. Окрім того, зазначає, що вказаними протиправними діями позивачу заподіяно моральну шкоду, яку остання оцінює в розмірі 5000 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 03.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судові засідання не з`явилася, хоча належним чином, неодноразово повідомлялася про час та місце проведення останніх (шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку), причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Згідно з відомостями Державної міграційної служби України зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] . За цією адресою відповідачу неодноразово надсилалася судові повістки про виклик до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони позивача, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до Витягу про державну реєстрацію № 33788975 від 10.04.2012 року [PERSON] на підставі договору дарування є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно із актом ЛКП «Вулецьке» від 18.10.2021 року № 3238 працівниками ЛКП «Вулецьке» в присутності позивача проводилися ремонтні роботи вхідних дверей квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданих позивачем товарних чеків вартість відновлювального ремонту вхідних дверей становить 1340,50 грн. Як вбачається із довідки т.в.о. начальника ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області від 08.10.2021 року припинено перевірку по факту звернення [PERSON] щодо пошкодження 15.09.2021 року вхідних дверей у її квартиру, оскільки шкода заподіяна в розмірі, що не відповідає кваліфікації за ч.1 ст.194 КК України. Позивачем до\~матеріалів позовної\~заяви також\~долучено постанови\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності [PERSON] \~за ст.\~173\~КУпАП.\~ Як передбачено\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень ч.2\~ст.16 ЦК\~України одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової та моральної шкоди. За змістом ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.\~Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 9\~постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року «Про\~практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~передбачено, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності,\~слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладання на відповідальну за неї особи обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. Коли відшкодування в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Таким чином в судовому засіданні доведено, що в результаті пошкодження майна [PERSON] , а саме вхідних дверей в квартиру за адресою: [ADDRESS] , позивачу [PERSON] заподіяна матеріальна шкода в розмірі 1340,50 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи квитанціями (а.с.7). Відповідно до частини першої пункту 1 частини другої\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року). У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Судом встановлено, що порушення нормального способу життя позивачем [PERSON] носило не тривалий характер та в результаті протиправних дій відповідача позивачу спричинена моральна шкода. Разом із тим, належним розміром моральної шкоди суд визначає 1000 грн., оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про її більший розмір, а також суттєвий характер і тривалість страждань, які б могли такий розмір моральної шкоди зумовити. Крім цього, відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути на користь позивача з відповідача. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~280-282, 352,\~354 ЦПК України, суд

Outcome: partial