Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

21 червня 2022 року орган опіки та піклування в особі Волочиської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення з неї аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 10.01.2019 року у комунальному некомерційному підприємстві «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини» знаходиться на вихованні дитина-інвалід [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з важким матеріальним становище сім`ї. Мати дитини [PERSON] , батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини - відповідачка по справі, за весь час перебування дитини у закладі провідала сина лише 2 рази, матеріально синові не допомагає, не цікавиться його життям, здоров`ям. За місцем проживання відповідачки умов проживання для дитини не створено, доходи в сім`ї відсутні, в кімнатах брудно, будинок потребує капітального ремонту, немає засобів гігієни, побутова техніка відсутня. Дитина важко хворіє та потребує постійного медичного нагляду. У зв`язку з наведеним, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.11.2018 року (а.с. 6). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00021919181 від 21.01.2019 року, батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8). Відповідно до розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 10.01.2019 року № 10/2019-р, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано в Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка», терміном на шість місяців. В подальшому, розпорядженнями Волочиської РДА від 08.07.2019 року та 25.02.2020 року (зі змінами від 29.05.2020), та рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 08.09.2021 року № 500, терміни перебування дитини у вказаному закладі було продовжено, кожен раз на шість місяців (а.с. 11-13, 19). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка 06.08.2021 року та 04.02.2022 року подавала заяви до служби у справах дітей про продовження термінів перебування сина [PERSON] у КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини», у зв`язку з важким матеріальним становищем (а.с. 15-16). Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Волочиської міської ради від 14.07.2021 року № 27-о, [PERSON] поставлено на облік , як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 14). З актів обстеження умов проживання дитини № 76 від 06.08.2021 року, № 13 від 04.02.2022 року, № 68 від 03.06.2022 року, акту обстеження матеріально-побутових умов № 7 від 28.03.2022 року, довідок № 20, № 22 від 29.03.2022 року, виданих Ожиговецьким старостинським округом вбачається, що відповідачка [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Сім`я малозабезпечена. У зв`язку з важким матеріальним становищем дитина відповідачки [PERSON] перебуває у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини. Санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Природного газу до будинку не підведено, для обігріву будинку користуються грубкою для твердого палива, житловий будинок потребує ремонту. В господарстві утримується домашня птиця, мають у власності земельні ділянки (а.с. 17-18, 20-21, 23, 29). За місцем проживання відповідачка характеризується, як не дуже товариська, замкнута. Після закінчення школи і по даний час ніде не працює. Не одружена (а.с. 22). Згідно листа комунальної установи «Цент надання соціальних послуг» Волочиської міської ради від 23.05.2022 року № 06-03-27, сім`я [PERSON] знаходиться на обліку з 07.09.2018 року, як така що потрапила у складні життєві обставини, у зв`язку з важким матеріальним становищем. Син [PERSON] за заявою матері знаходиться у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка». [PERSON] щодо повернення дитини в сім`ю не проявляла. [PERSON] не готова виховувати дитину, батьківський потенціал низький, не створені умови проживання для безпечного проживання та виховання дитини (а.с. 24). З листа КНП «Хмельницький спеціалізований будинок дитини» від 26.01.2022 року вбачається, що за весь час перебування [PERSON] у закладі, мати дитини [PERSON] провідала сина лише два рази: 17.12.2019 року та 21.02.2020 року, матеріальної допомоги не надавала, в телефонному режимі не цікавилася ним (а.с. 25). Дитина [PERSON] важко хворіє та потребує лікування, що підтверджується випискою з історії розвитку від 09.03.2022 року № 230 (а.с. 26-37). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Волочиської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради від 15.06.2022 року № 207, орган опіки та піклування Волочиської міської ради вважає за доцільне та можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] (а.с. 31-32). Правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з правами та обов`язками батьків та дітей, регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться нею та не проявляє до сина належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на його розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку матері по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі сина, тому відповідачку необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідно ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що відповідачка добровільно матеріально сина не забезпечує, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Outcome: approved