Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

12.04.2022 року до канцелярії суду надійшла позовна заява, з якою звернулась представник позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якій просить суд- - стягнути з [PERSON] на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради 20948,00 грн., як суму надміру виплаченої державної допомоги на дітей одиноким матерям. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради ради із заявою від 12.07.2019 № 480 та в подальшому із заявами № 29 від 03.01.2020, №171 від 07.07.2020 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям. На підставі наданих [PERSON] документів, останній була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям, на сина [PERSON] , [INFO] , на період з 01.07.2019 по 31.12.2019, рішення від 19.07.2019 в розмірі 1699,00 грн. щомісячно та на період з 01.01.2020 по 30.06.2020, рішення від 10.01.2020 в розмірі 1779,00 грн. щомісячно. [PERSON] у розділі ІІ Декларації про доходи та майновий стан зазначила про відсутність доходів. Під час проведення перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за державною допомогою, Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради було отримано відповідь на запит від 10.07.2020 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, згідно з якою відповідач у І, ІІ, ІІІ та ІV кварталах 2019 отримала доходи у вигляді заробітної плати від ТОВ «Стемакс» в сумі 6480,00 грн., 15000,00 грн, 14953,06 грн та 15900, 00 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] надала недостовірні дані про відсутність у неї доходів та не повідомила про отримання нею в 2019 році доходів, їй були надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2019 по 30.06.2020 в сумі 20948,00 грн. 15.10.2020 року відповідач отримала повідомлення про необхідність повернення суми надміру виплачених коштів із зазначенням строку їх повернення до 01.12.2020 року, але до теперішнього часу відповідач надміру виплачені їй кошти на рахунок управління не повернула (а.с. 1-2). Відповідач [PERSON] повідомлена про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою, про що свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції (а.с. 68), правом на подання відзиву не скористалась. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 12.04.2022 року представник позивача звернулася до суду із даної позовною заявою. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовною заявою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей одиноким матерям (а.с.4). 27.06.2022 року вищезазначена справа надійшла з Дніпровського апеляційного суду до Самарського районного суду з постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 червня 2022 року, якою апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задоволено. Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.31-33, 35). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с.37). У визначений строк вказані недоліки були усунуті у повному обсязі (а.с.39). Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 08 вересня 2022 у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.66). Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявами № 480 від 12.07.2019, № 29 від 03.01.2020, № 171 від 07.07.2020 про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям, до якої долучила необхідні для цього документи, зокрема Декларацію про доходи та майновий стан, де зазначила про відсутність доходів (а.с.42-53). Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.07.2019 року [PERSON] була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям на сина [PERSON] , [INFO] , на період з 01.07.2019 по 31.12.2019, в сумі 1699,00 грн. щомісячно та рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 01.01.2020 року - на період з 01.01.2020 по 30.06.2020, в сумі 1779,00 грн. щомісячно (а.с. 54, 55). Відповідно до заяви [PERSON] від 13.07.2020 року, заяву від 07.07.2020 року просила не розглядати, зобов`язалась повернути надлишково сплачені кошти. На підставі отриманої відповіді на запит від 10.07.2020 № 903 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, встановлено, що [PERSON] у І, ІІ, ІІІ та ІV кварталах 2019 отримала доходи у вигляді заробітної плати від ТОВ «Стемакс» в сумі 6480,00 грн., 15000,00 грн, 14953,06 грн та 15900,00 грн (а.с. 56,57). Згідно з довідкою розрахунку переплати по допомозі одиноким матерям за період на [PERSON] з 01.07.2019 по 30.06.2020, останній було надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей одиноким матерям у сумі 20948,00 грн. (а. с. 62). 29.09.2020 року на адресу відповідача направлялось повідомлення №8/14-497 про необхідність повернути надмірно отримані кошти (а.с.59 з обороту-60). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Дані спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992, Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001, якою затверджено «Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми». Відповідно до ст. 16 ЦК України, відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, спрямованих на відновлення порушеного майнового стану потерпілої особи та на усунення негативних майнових наслідків, що настали. Відповідно до абз. 1 ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Відповідно до умов, що діяли на момент призначення [PERSON] допомоги на дитину одинокій матері, що викладені у Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми в редакції від 06.02.2018, для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подається, зокрема, заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики - п. п. 1 п. 35. Згідно з абз. 1 п. 34 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми в редакції від 06.02.2018, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. При цьому, згідно з абз. 2 п. 34 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми в редакції від 06.02.2018, середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Відповідно до п. 48 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Згідно з абз. 2-4 п. 49 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення: визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення. На підставі абз. 9 п. 49 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми, у разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі не добросовісності зі сторони набувача виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Отже, проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши обставини даної справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достовірних правових підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем при зверненні за отриманням допомоги на дітей одиноким матерям подані недостовірні дані, а саме [PERSON] в поданих деклараціях про доходи та майновий стан особи, яка звернулась за призначенням соціальної допомоги від 12.07.2019 та 03.01.2020 не зазначено відомостей щодо фактично отриманого нею доходу за І, ІІ, ІІІ та ІV квартали 2019, а саме 6480,00 грн., 15000,00 грн, 14953,06 грн та 15900, грн заробітної плати від ТОВ «Стемакс», що зумовило здійснення останній надмірних виплат коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2019 по 30.06.2020 в сумі 20948,00 грн. Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved