Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Адвокат Мотуз\~О.В.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного\~товариства «АрселорМіттал\~Кривий Ріг»\~про відшкодування\~моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог представник позивач адвокат Мотуз О.В. зазначив, що [PERSON] 11 липня 1974 року був прийнятий на посаду помічника машиніста екскаватора 6 р. в кар`єр до Новокриворізького гірничо-збагачувального комбінату. 01 червня 1986 року переведений на посаду машиніста екскаватора в кар`єрі № 3 на цьому ж підприємстві. 28 березня 2007 року він був звільнений. Всі вказані вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. П. 7 акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 від 20 лютого 2014 року, затвердженого головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, встановлено наявність у позивача професійних захворювань: - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН другого ст. - нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). П. 16 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: виконував роботу згідно з робочою інструкцією: по видобутку залізної руди, навантаженні розкривних порід у вибоях, на перевантажувальних майданчиках і залізничних відвалах, під час роботи підпадав під шкідливу дію пилу, що перевищував гранично допустиму концентрацію та шуму, що перевищував гранично допустимий рівень через недосконалість робочих місць. Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 6,71-11,0 мг/мЗ при ГДК 2,0 мг/мЗ (Si02 від 10% до 70%). Рівень шуму: 83-91 дБА при ГДР 80 дБА. Актом встановлено загальний стаж роботи позивача 32 роки на підприємстві відповідача. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 березня 2014 року серії АБ № 0009028 позивачу первинно безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 30% з яких: 25% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість. Відповідно до виписки-епікриз із медичної карти № 4774 стаціонарного хворого позивач скаржиться на задишку при незначному фізичному навантаженні, епізоди утрудненого дихання до 2-3 р/добу, які виникають частіше при фіз. навантаженнях, рідше спонтанно вранці або в нічний час, кашель з утрудненим відходженням слизового, в`язкого харкотиння, частіше - сухий, приступоподібний, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабість, швидку втому, запаморочення, головний біль, болючість та обмеженість рухів за ходом хребта з іррадіацією в н/кінцівки, болючість та обмеженість рухів у гомілковостопних суглобах під час ходи, затерпання кистей, слабість, парестезії у в/кінцівках, шум у голові та у вухах, зниження слуху на обидва вуха, зниження пам`яті, поганий сон. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Ступінь страти професійної працездатності позивача становить 30%. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 150 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14 жовтня 2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Стаднік Я.В. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПАТ «АМКР» відповідно до вимог законодавства повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду з охорони праці. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 150 000,00 грн., відповідач вважає суму завищеною, такою, що не відповідає тяжкості та характеру шкоди про наявність якої стверджує позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній з 22.07.1969 року по 01.12.1970 року працював слюсарем-ремонтником 2р., мех. збиральному цеху №1 Криворізького заводу «Комуніст», з 16.11.1971 року по 13.05.1972 року слюсарем-ремонтником 4р., мех. збиральному цеху №1 Криворізького заводу «Комуніст», з 11.07.1974 року по 01.02.1986 року працював машиністом екскаватора в кар`єрі №3 в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з 01.06.1986 року по 28.03.2007 рроку працював машиністом екскаватора в кар`єрі №3 рудоуправління НКГЗК КДГМК «Криворіжсталь», ГЗК ВАТ КГМК «Криворіжсталь», ВАТ Міттал Стіл Кривий Ріг, 28.03.2007 року звільнений за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, за\~ст.38 КЗпП України. (а.с. 8-9) В трудовій книжці позивача містяться відомості про реорганізацію Новокриворізького державного гірничо-збагачувального комбінату в Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь». Криворізький державний гірничо-металургійний комбінат «Криворіжсталь» було перетворено в Відкрите акціонерне товариство «Криворіжсталь», згодом на Відкрите акціонерне товариство «Міттал Стіл». З огляду на вищезазначене, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) № 12 від 20 лютого 2014 року, Позивач працюючи на підприємстві Відповідача, перебував в умовах запиленості та шуму, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця. Згідно п. 17 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: 6,71-11,0 мг/мЗ при ГДК 2,0 мг/мЗ (Si02 від 10% до 70%). Рівень шуму: 83-91 дБА при ГДР 80 дБА. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 20 березня 2014 року серії АБ № 0009028 позивачу первинно безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 30% з яких: 25% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість.(а.с. 12) Згідно пункту 16 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: виконував роботу згідно з робочою інструкцією: по видобутку залізної руди, навантаженні розкривних порід у вибоях, на перевантажувальних майданчиках і залізничних відвалах, під час роботи підпадав під шкідливу дію пилу, що перевищував гранично допустиму концентрацію та шуму, що перевищував гранично допустимий рівень через недосконалість робочих місць.(а.с. 10-11) Згідно виписки-епікриз із медичної карти № 4774 стаціонарного хворого позивач скаржиться на задишку при незначному фізичному навантаженні, епізоди утрудненого дихання до 2-3 р/добу, які виникають частіше при фіз. навантаженнях, рідше спонтанно вранці або в нічний час, кашель з утрудненим відходженням слизового, в`язкого харкотиння, частіше - сухий, приступоподібний, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, загальну слабість, швидку втому, запаморочення, головний біль, болючість та обмеженість рухів за ходом хребта з іррадіацією в н/кінцівки, болючість та обмеженість рухів у гомілковостопних суглобах під час ходи, затерпання кистей, слабість, парестезії у в/кінцівках, шум у голові та у вухах, зниження слуху на обидва вуха, зниження пам`яті, поганий сон. Так встановлено основний діагноз хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.., група В, загострення середнього ступеня важкості. ЛН-другого ст. Нейросенсорна приглухуватість першого ст., що є професійними захворюваннями. (а.с. 13) Відповідно до\~Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємстві відповідача позивач тривалий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня пилу та вібрації. Як встановлено із медичних документів, Позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. При цьому суд враховує, що моральні страждання Позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я його покращується тимчасово. Внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1\~ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому\~рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~статтею 1167 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 237-1 Кодексу законів про працю України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ч.ч. 1 та 3\~ст.13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що спричинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст.237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду їй заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз`яснено у п.9\~постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже\~ст.4 Закону України «Про охорону праці»\~передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємствах відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, яка переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 110 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до вимог\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивача. Згідно\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1100,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial