Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

20.06.2022 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. В обгрунування позовної заяви покликається на те, що [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Баба позивача - [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років, дід позивача - [PERSON] надалі помер [INFO] . [PERSON] (мама) народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 26.03.1972 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині - « [PERSON] ». 10.11.1984 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині - « [PERSON] ». [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2006, про що зроблено відповідний актовий запис № 1730. Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєне прізвище - « [PERSON] ». Померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] до дня своєї смерті, на момент смерті разом із нею був зареєстрований та проживав чоловік - [PERSON] - [INFO] .. Від імені померлої виконкомом Березівської сільської ради заповіт не посвідчувався. Після смерті своєї дружини - [PERSON] , її чоловік [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем - [PERSON] на момент відкриття спадщини, прийняв у спадщину усе належне їй майно. Померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] до дня своєї смерті, на момент смерті померлого разом із ним проживала внучка - [PERSON] - [INFO] . Від імені померлого виконкомом Березівської сільської ради заповіт не посвідчувався. Як вбачається, після смерті діда, спадкодавця - [PERSON] , його внучка [PERSON] шляхом спільного проживання на момент відкриття спадщини, прийняла у спадщину усе належне його майно. Окрім позивача - [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання є інші спадкоємці І черги за законом, які не прийняли спадщини відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, а саме: відповідач 1 - [PERSON] (син спадкодавця) та відповідач 2 - [PERSON] (дочка спадкодавця), які мають намір відмовитися від спадкового майна у судовому засіданні. Після смерті спадкодавця - [PERSON] , залишилась спадщина у вигляді наступного майна, зокрема: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,4670 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 729802 виданого на ім`я [PERSON] ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3167 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 729801 виданого на ім`я [PERSON] , яку прийняв спадкодавець [PERSON] . Позивач - [PERSON] , після смерті спадкодавця, свого діда - [PERSON] , прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини та вступила у володіння спадщиною та управління спадковим майном та продовжувала користуватись та розпоряджатись вищезазначеним майном, а саме земельними ділянками площею 1,4670 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 729802 та площею 2,3167 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 729801, які належали спадкодавцю - [PERSON] . Маючи намір оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, після смерті свого діда позивач, як особа яка спільно проживала із спадкодавцем за однією адресою на момент відкриття спадщини та фактично прийняла її, звернулася до приватного нотаріуса Комарницької Н.І. Однак, приватним нотаріусом Комарницькою Н.І. було відмовлено у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не можна встановити факту спільного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки в паспорті заявника наявна відмітка про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на те, що в паспорті позивача наявний запис про реєстрацію її за адресою: [ADDRESS] , але фактично позивач проживала спільно із спадкодавцем протягом останніх 5 (п`яти) років до моменту відкриття спадщини за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . Спадкодавець - [PERSON] , 1937 р.н., є дідусем позивача та останні 5 (п`ять) років життя перебуваючи у похилому віці був немічним, часто хворів та потребував сторонньої допомоги. Позивач, внучка спадкодавця - [PERSON] спільно проживала із [PERSON] оскільки, протягом остатніх років життя доглядала за дідусем, допомагала йому у повсякденних справах та доглядала за господарством. Просить суд встановити факт спільного проживання Позивача - [PERSON] з Спадкодавцем - [PERSON] за однією адресою на момент відкриття спадщини, який помер [INFO] , про що 12 березня 2019 року зроблено відповідний запис № 25, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області. Визнати за позивачем - [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2275 га, кадастровий номер: 4623980600:11:000:0859; земельну ділянку загальною площею 0,5012 га, кадастровий номер: 4623980600:06:000:0859; земельну ділянку загальною площею 0,4683 га, кадастровий номер: 4623980600:10:000:0859; та земельну ділянку загальною площею 0,2700 га, кадастровий номер: 4623980600:08:000:0859 в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , що належали на праві приватної власності спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729802 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №343 від 16 вересня 2005 року. Визнати за позивачем - [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3810 га, кадастровий номер: 4623980600:11:000:0858; земельну ділянку загальною площею 0,8737 га, кадастровий номер: 4623980600:06:000:0858; земельну ділянку загальною площею 0,7920 га, кадастровий номер: 4623980600:10:000:0858; та земельну ділянку загальною площею 0,2701 га, кадастровий номер: 4623980600:08:000:0858 в порядку спадкування після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав після смерті дружини - [PERSON] , яка померла [INFO] , і які належали [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №729801 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №342 від 16 вересня 2005 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. 22.06.2022 матеріали позовної заяви залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 01.07.2022 позивачем були надані додаткові затребувані матеріали на виконання ухвали суду про залишення без руху від 22.06.2022. 07.07.2022 судом у відповідності до ч.6 ст. 187 ЦПК України зроблено запит щодо встановлення місця проживання відповідачів. Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 17.08.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. (Відповідно до Наказу від 17 серпня 2022 року суддя Патинок О.П. перебувала у щорічній основній відпустці з 22 серпня 2022 по 02 жовтня 2022 включно; Суддя Патинок О.П. з 05.10.2022 по 14.10.2022 перебувала на лікарняному). Ухвалою підготовчого засідання від 20.10.2022 закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 25.10.2022 на 14.40 год. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, які зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 03.10.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує щодо задоволення позову (86-90). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 03.10.2022 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує щодо задоволення позову (92-96). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач [PERSON] на час смерті діда [PERSON] та перед смертю не менше п`яти років, проживала з дідом в [ADDRESS] вела за ним догляд, оскільки спадкодавець був похилого віку.. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 березня 2015, виданого Березівською сільською радою Радехівського району Львівської області, баба позивача - [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років, про що 01 березня 2015 складено відповідний актовий запис № 7 (а.с.21) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 березня 2019, виданого Виконавчим комітетом Лопатинської селищної ради Радехівського району Львівської області, дід позивача - [PERSON] помер [INFO] у віці 81 року, про що 12 березня 2019 року складено відповідний актовий запис № 25 (а.с.22). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 1964, виданого Березівською сільською радою Бродівського району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.23). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00028146412 від 13 жовтня 2020 - 26.03.1972 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 2. Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині - « [PERSON] » (а.с.24). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00028146682 від 13.10.2020, - 10.11.1984 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що складено номер актового запису № 13. Після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіку та дружині - « [PERSON] » (а.с.25). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 09 жовтня 1985, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у м. Львів, Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.26). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2006, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.07.2006, про що зроблено відповідний актовий запис № 1730. Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєне прізвище - « [PERSON] » (а.с.27). Відповідно до Довідки № 705 від 11.09.2020, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу гр. [PERSON] про те, що «померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS] до дня своєї смерті, яка померла [INFO] . На момент смерті померлої [PERSON] разом із нею був зареєстрований та проживав чоловік - [PERSON] - [INFO] . Від імені померлої виконкомом Березівської сільської ради заповіт не посвідчувався (а.с.28). Згідно Довідки № 704 від 11.09.2020, виданої виконкомом Лопатинської селищної ради Березівського старостинського округу гр. [PERSON] про те, що «померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] до дня своєї смерті, який помер [INFO] . На момент смерті померлого [PERSON] разом із ним проживала внучка - [PERSON] - [INFO] (а.с.29). Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 729801 [PERSON] надано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3167 га (а.с.30). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 729802 [PERSON] надано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,4670 га (а.с.31). Відповідно до Розпорядження Голови Радехівської районної Державної адміністрації №155 від 12 квітня 2000 року затверджено проект передачі земельних часток /паїв/ у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам сіл Березівка, Новоставці, Грицеволя, Підмонастирок, Бебехи Березівської сільської ради на площі 2053,89 га, в тому числі 1734,83 га, сінокосів 319,06 га. Березівській сільській раді передано у приватну власність громадянам сіл Березівка, Новоставці, Грицеволя, Підмонастирок, Бебехи земельні частки /паї/ згідно додатку та видати їм Державні акти на право приватної власності на землю (а.с.32). Відповідно до списку громадян Березівської сільської ради, яким передано державні акти на право власності на земельні частки (паї) \\під порядковим номером 50, реєстраційний номер 342 від 16.09.2005 зазначена [PERSON] , яка отримала Державний акт серії ЯА 729801 загальною площею 2,3167 га.; під порядковим номером 51, реєстраційним номером 343 від 16.09.2005 року зазначений [PERSON] , який отримав Державний акт серії ЯА 729802 загальною площею 1.4670 га (а.с.34-35). Відповідно до Витягів зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.10.2022 №70368575 та №70368587, після смерті [PERSON] та [PERSON] у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.102-103). Згідно постанови нотаріуса від 29.06.2022 №231/02-14 [PERSON] після смерті [PERSON] відмовлено в оформленні прав на спадкування в нотаріальному порядку через пропуск встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.56). Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки його онука [PERSON] прийняла спадщину після смерті діда - [PERSON] , згідно показів свідка постійно проживала на час смерті так і протягом останніх п`яти років за життя, здійснювала догляд за ним, крім того спадкоємці першої черги - відповідачі позовні вимоги визнали, тому суд дійшов до висновку, що заява в цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Органи місцевого самоврядування, відповідно до ст.144 Конституції, в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Державний акт про право приватної власності на землю є актом, що засвідчує набуття права власності, яке виникло на підставі рішення уповноваженого органу влади чи місцевого самоврядування. Така позиція суду також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, де зазначено, що частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України). Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності й видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Судом встановлено, що спадщина померлої [PERSON] , яка померла [INFO] складається, зокрема, із права власності на земельну ділянку загальною площею 0,3810 га, кадастровий номер: 4623980600:11:000:0858; земельну ділянку загальною площею 0,8737 га, кадастровий номер: 4623980600:06:000:0858; земельну ділянку загальною площею 0,7920 га, кадастровий номер: 4623980600:10:000:0858; та земельну ділянку загальною площею 0,2701 га, кадастровий номер: 4623980600:08:000:0858, яку прийняв спадкоємець [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інших спадкоємці першої черги, після смерті [PERSON] не було. Водночас після смерті [PERSON] спадщину у вигляді спірних земельних ділянок [PERSON] та земельних ділянок [PERSON] , а саме: земельної ділянки загальною площею 0,2275 га, кадастровий номер: 4623980600:11:000:0859; земельної ділянки загальною площею 0,5012 га, кадастровий номер: 4623980600:06:000:0859; земельної ділянки загальною площею 0,4683 га, кадастровий номер: 4623980600:10:000:0859; та земельної ділянки загальною площею 0,2700 га, кадастровий номер: 4623980600:08:000:0859 прийняла позивач та відповідачі, які позовні вимоги [PERSON] визнали, проте оформити спадщину на земельні ділянки остання не має змоги в позасудовому порядку, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів та через пропуск встановленого строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на спірні земельні ділянки, підлягають до задоволення. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати на стороні позивача. На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved