Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, в обґрунтування якого вказав, що 20.06.2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №289/33-305, відповідно до якого банк надав у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового користування грошові кошти, а в якості забезпечення зобов`язання за даним кредитним договором [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,60 кв м. та земельною ділянкою призначеною для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, кадастровий номер 1822510100:01:014:0196, загальною площею 0,0658 га. Вказує, що оскільки [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору було звернуто стягнення на даний будинок та земельну ділянку, на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та у відповідності до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудовий спосіб стягнення). Так, державним реєстратором Годзь Є.І. було здійснено реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за АТ «Укрсоцбанк». Зазначає, що згідно рішення від 15.10.2019 №5/2019 діяльність АТ «Укрсоцбанк» була припинена шляхом приєднання до АТ «Альфа-банк», якого визначено правонаступником всього майна. Таким чином АТ «Альфа-банк» є власником будинку та земельної ділянки, що за адресою: [ADDRESS] . Проте незважаючи на надіслану вимогу про добровільне виселення, відповідачі продовжують проживати в вказаному будинку, тим самим створюють перешкоди в володінні, користуванні належним банку майном. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком та земельною ділянкою призначеною для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку. В зустрічній позовній заяві відповідач-позивач [PERSON] вказує, що в забезпечення виконання кредитного зобов`язання уклав іпотечний договір, згідно якого передав в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , який придбав 07.10.2005 року, тобто до укладення кредитного договору. Вказує, що даний будинок є єдиним житлом його та його сім`ї. Зазначає, що здійснена АТ «Альфа-банк», іпотечна перереєстрація майна незаконна, оскільки здійсненна на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», при цьому в порушення вимог ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, яким було заборонено в позасудовому порядку здійснювати дії по стягненню боргу по кредиту за рахунок майна громадян. Тому просить визнати незаконним та скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок. Представник АТ «Альфа-банк» Михніцький Г.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав, що [PERSON] має виконувати взяті на себе зобов`язання по кредитному договору. Зазначив, що [PERSON] був належним чином обізнаний про вимогу щодо звернення стягнення на іпотечне майно, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні про вручення письмової вимоги, тому на звернення стягнення на підставі ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» є обгрунтованими, жодних заперечень на адресу банку на надіслав. Щодо зустрічних позовних вимог заперечив, вказав, що дія цього Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» від 03.06.2014 не поширюється на осіб, які є суб`єктами Закону України "Про запобігання корупції". Відповідач-позивач [PERSON] , в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, вказав, що кошти за кредитним договором взяв на відкриття бізнесу в 2008 році. Будинок був придбаний в 2005 році. Зазначив, що вимогу (повідомлення) про звернення стягнення на предмет іпотеки не отримував. Про те, що право власності було зареєстровано за банком дізнався з іншої цивільної справи в 2020 році. Вказав, що це є його єдине житло, в якому він разом з дружиною та внуками проживає. Представник відповідача-позивача адвокат Рибаков О.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, вказав, що на час здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки, щодо спірного будинку та земельної ділянки діяла заборона згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», тому позовні вимоги є безпідставними, оскільки дії банку були не законними, та фактично призвели до втрати єдиного житла, що є порушенням у відповідності до ст. 109 ЖК України. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив задовольнити. Відповідач-третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Вказала, що вимогу (повідомлення) про звернення стягнення на предмет іпотеки не отримувала, вказане житло є єдиним місце проживання її чоловіка та внуків, мати яких має власне житло, проте знаходиться за кордоном. Зустрічні позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що державним реєстратором Годзь Є.І. здійснено 29.11.2018 року запис про реєстрацію право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147788175. Підставами виникнення права власності вказано: вимогу серії та номер 584 від 01.03.2018 року, ПАТ «Укрсоцбанк»; іпотечний договір від 20.06.2008 року; договір кредиту №289/33-305 від 20.06.2008 року, рекомендоване повідомлення про вручення 1400040638018. Згідно з іпотечним договором зареєстрованого в реєстрі № 3334 від 20.06.2008 року, вбачається, що [PERSON] передав в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 84,60 кв м. та земельною ділянкою призначеною для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, кадастровий номер 1822510100:01:014:0196, загальною площею 0,0658 га. З довідки виданої Коростишівською міською радою від 23.09.2021 №03-26/2304 слідує, що в будинку, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З наданої копії реєстру відправки поштових вкладень та опису вкладення слідує, що вимоги про добровільне виселення від 06.12.2021 №DB 12/15, були надіслані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на адресу: [ADDRESS] . З копії договору купівлі-продажу від 07.10.2005 року, зареєстрований в реєстрі № 1-2015, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 8772709 слідує, що власником житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0658 га, що за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . В рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №1400040638018 від 25.07.2018 року, наявна відмітка та підпис про особисте вручення листа [PERSON] .. Згідно ч. 1, 4. ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 109 Житлового кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті» від 03.06. 2014 року № 1304-VII(який діяв на час виникнення спірних відносин щодо реєстрації права власності на нерухоме майно), протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Тобто вказаним законом було введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останього на таке відчуження за наявності, зокрема, таких умов, як: об`єкт нерухомості відноситься до житлового фонду і переданий іпотекодавцем в забезпечення виконання зобовязань за кредитном наданим у валюті, є місцем постійного проживання позичальника і у позичальника у власності немає іншого нерухомого житлового майна. З наданого договору кредиту від 20.06.2008 №289/33-305 та додаткової угоди №1 слідує, що [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах строковості, повернення, забезпеченості, платності, цільового характеру використання у розмірі 72286, 56 доларів США зі сплатою 14 % процентів річних, а з 28.10.2008 року 15% процентів річних. В забезпечення виконання кредитного зобов`язання [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю житловий будинок та земельну ділянку кадастровий номер 18222510100:01:014:0196, що за адресою: [ADDRESS] . При цьому в п. 4.5. вказаного договору, було визначено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки. Наявність підпису іпотекодавця в договорі не свідчить про його беззаперечну згоду на застосування іпотекодавцем звернення стягнення на предмет іпотеки вказаному зокрема в п 4.5.3, а саме шляхом передачі іпотекодержателю права власності на майно в порядку ст. 37 ЗУ « Про іпотеку», а є лише відображенням основних умов договору, які були погоджені сторонами. При цьому спірні договірні правовідносини підлягають регулюванню в тому числі в судовому порядку. Наявність підпису в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №1400040638018, щодо отримання [PERSON] повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, не може бути єдиним та беззаперечним доказом, та свідченням його згоди з огляду на ту обставину, що [PERSON] заперечує отримання вказаного повідомлення. Крім того підписи мають розбіжності, а вказане житло є його єдиним місцем проживання, будь-яких доказів, що наявний підпис є підписом [PERSON] чи свідчень, що останній отримав вказане повідомлення, суду не надано. Окрім того, на час здійснення банком реєстрації права власності на спірний житловий будинок та земельну ділянку на якій він знаходиться, в порядку визначеному ст. 37 ЗУ « Про іпотеку», діяли обмеження встановлені згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредиторів в іноземній валюті», а даних що на [PERSON] дія вказаного закону не поширюється оскільки він є суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції» надано не було, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Outcome: approved