Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернулася\~до суду\~з позовом до ТОВ «Національний колорит» про розірвання договору оренди землі. Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322886200:07:005:0022, площею 2,00 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Лубенський район, Снітинська сільська рада. Товариство з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» користується вищезазначеною земельною ділянкою на підставі Договору оренди землі від 27 березня 2018 року. Однак, відповідач порушує зобов`язання, передбачені вищезазначеним договором оренди землі, оскільки не виплачує позивачу орендну плату за 2018- 2021 роки. Згідно з п. 9 Договору оренди землі від 27 березня 2018 року орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на суму 7 178,47 грн у натуральній, відробітковій та грошовій формі за домовленістю сторін. П. 11 Договору оренди землі від 27 березня 2018 року передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки до 31.12. кожного року на період оренди. П. 39 Договору оренди землі від 27 березня 2018 року, зокрема, передбачено, умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиплата орендної плати визначеної в договорі оренди в повному обсязі до 01.01. наступного року. Тобто орендар є таким, що прострочив, якщо не вніс орендну плату орендодавцеві за користування земельною ділянкою до 31 грудня кожного року на період оренди. Відповідач порушує істотні умови договору оренди земельної ділянки, які передбачені самими договором та Законом України «Про оренду землі» у зв`язку з чим договір має бути розірваним. Прохає суд: 1. Розірвати Договір оренди землі від 27 березня 2018 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» та [PERSON] щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322886200:07:005:0022, площею 2,00 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Лубенський район, Снітинська сільська рада. 2. Припинити право оренди товариства з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» (код ЄДРПОУ 36268250) за Договором оренди землі від 27 березня 2018 року укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Національний колорит» та [PERSON] щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322886200:07:005:0022, площею 2,00 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Лубенський район, Снітинська сільська рада (номер запису про інше речове право 25617490). В судовому засіданні представник позивача - Головатюк С.А. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5322886200:07:005:0022, площею 2,00 га, що розташована за адресою: Полтавська область, Лубенський район, Снітинська сільська рада, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16-17). Згідно із договором оренди земельної ділянки від 27.03.2018 року, земельна ділянка була передана [PERSON] в оренду відповідачу - ТОВ «Національний колорит» строком на 10 років. (а.с.12-15) Відповідно до п.9 зазначеного Договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на суму 7178,47грн., у натуральній, відробітковій та грошовій формі за домовленістю сторін. Згідно п. 11 Договору, орендна плата вноситься у такі строки до 31.12 кожного року, на період оренди. Позивачка зазначила, що орендна плата за 2018-2021р.р. відповідачем не сплачена. Відповідач в судове засідання не з`явився та відповідні доводи не спростував. Наведене свідчить про те, що відповідач систематично допускав порушення зобов`язань по сплаті орендної плати за договором оренди земельної ділянки з її власником. Відповідно до ст.14 Конституції України - земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Крім того, ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності…. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Отже, із наведених судом норм Конституції України вбачається, що держава Україна приділяє особливу увагу захисту права власності на землю. Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Таким чином, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідно до пункту 39 договору оренди землі, умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиплата орендної плати визначеної в договорі оренди в повному обсязі до 01.01. наступного року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: « враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та доведені належними та допустимими доказами. Вимога про припинення права оренди земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди і також підлягає задоволенню. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову до суду у розмірі 1984,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved