Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

26.05.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстровано колишню дружину [PERSON] . Відповідач в квартирі не проживає з 01 жовтня 2020 року, свого майна у квартирі не має, кореспонденцію на цю адресу не отримує і будь-які платежі за це житло не сплачує. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано, станом на 09.09.1997 р. за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 15.08.1997р. Павлоградською товарною біржею за р.8/30-НД та записано в реєстрову книгу №10/4-191, що підтверджується інформацією, наданою КП Павлоградським МБТІ від 26.10.2022 року. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей не містить. У вищевказаній\~квартирі зареєстровано\~місце проживання,\~зокрема, [PERSON] , [INFO] , (з 17.11.1997 року по теперішній час), що підтверджується відомостями відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 31.05.2022 року. Відповідно до акту від 20.02.2022 року, складеного головою правління ОСББ «Ленінградська 28» О.С. Макаровим, та підписаного співвласниками ОСМД «Ленінградська 28», [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 01 жовтня 2020 року, фактично не проживає гр. [PERSON] , 1975 року народження. 14 лютого 2022 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20\~ вересня\~1997\~ року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №568. Рішення набрало законної сили 17.03.2022 року. Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за умови, що така особа є членом сім`ї власника житлового приміщення, власник житлового приміщення надавав згоду на вселення такої особи, як члена сім`ї. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] користувалась спірним жилим приміщенням на правах члена сім`ї власника квартири, та такі обставини, які були підставою для реєстрації, припинились після розірвання шлюбу, окрім того, відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає з 01 жовтня 2020 року більше двох років, тобто, відсутній достатній та триваючий зв`язок із конкретним місцем, власник квартири має намір користуватись й розпоряджатись ним, суд дійшов висновку про те, що право користування відповідача чужим майном, припинилось, а тому існують підстави для задоволення позову.

Outcome: approved