Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

04.10.2022 рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області у цивільній справі №293/2363/21 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро РТ» про визнання договору оренди землі від 10.09.2021 недійсним відмовлено. 10.10.2022 представник відповідача [PERSON] адвокат Мамедов А.В. звернувся до Черняхівського районного суду Житомирської області із заявою, в якій просив прийняти у цивільній справі №293/2363/21 додаткове рішення про стягнення з ТОВ «Укр-Агр РТ» на користь [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25500,00грн. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.10.2022, заява передана на розгляд судді Збаражському О.М. 17.10.2022 ухвалою суду заяву представника відповідача Мамедова А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. 26.10.2022 сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені встановленим порядком, згідно поданої 26.10.2022 заяви Мамедов А.В. просив розгляд клопотання проводити у його відсутність. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши заяву представника відповідача Мамедова А.В. та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.10.2022 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро РТ» до [PERSON] та Фермерського господарства «Анна-Анастасія» про визнання договору оренди землі укладеного 21.10.2021 недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію відмовлено. Питання про відшкодування витрат на правничу допомогу при винесенні рішення не вирішувалось. Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Судом встановлено, що 01.02.2022 представником відповідача [PERSON] адвокатом Мамедовим А.В. подано відзив на позов, в якому він повідомив суд про те, що відповідачем будуть подані докази про понесені ним судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення, разом із поданням заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с. 64). Правничу допомогу відповідачу при розгляді справи в суді надавав адвокат Мамедов А.В., який діяв на підставі укладеного договору про надання правничої допомоги від 14.01.2022 (а.с. 240-241). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано: адвокатський ордер про надання правничої допомоги [PERSON] (а.с.234), договір про надання професійної правничої допомоги №14/01/22 від 14.01.2021 (а.с.240-241), банківські меморіальні ордери датовані 17.01.2022, 12.09.2022 та 07.10.2022 (а.с.235, 236, 242). Згідно рахунків №14/01/22, №09/09/22 та №15/09/22, [PERSON] 14.01.2022 перераховано на адвокатське бюро Андрія Мамедова за вступ в якості адвоката, первинний аналіз правовідносин на підставі документів наданих клієнтом, аналіз судової практики, складання та направлення до суду відзиву на позов грошові кошти в розмірі 10700,00грн. (а.с.236); 09.09.2022 за представництво інтересів замовника в судових засіданнях в рамках розгляду судової справи - 5000,00грн. (а.с.237) та 15.09.2022 за представництво інтересів замовника в рамках розгляду судової справи, складання, направлення засобами електроннго зв`язку до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву - 9800,00грн. (а.с.239). Загальний розмір наданих послуг становить 25500,00грн. Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 873/26/20, від 12 квітня 2022 року у справі №536/432/20, додатковій постанові від 19 травня 2022 року у справі №824/152/21. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. 17.10.2022 представником позивача Корнійчуком Е.В. подано клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу. В клопотанні зазначено, що заявлений розрахунок судових витрат на правничу допомогу є безпідставним, необґрунтованим, не пропорційним до предмету спору та обсягу виконаних адвокатом робіт; неспівмірним зі складністю справи; витрати не відповідають критеріям обгрунтованості, пропорційності і співмірності, є завищеними, такими, що не відповідають реальним обставинам справи з урахуванням предмета і ціни позову. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Визначаючи розмір понесених витрат [PERSON] на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, суд враховує обсяг наданих адвокатом послуг, а саме: складання та подання відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив, їх об`єм та складність, кількість судових засідань в яких приймав участь адвокат, час затрачений на надані послуги, а також надані докази на надання правничої допомоги. Суд звертає увагу на те, що представником [PERSON] адвокатом Мамедовим А.В. не подано детального (погодинного) опису виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відтак, враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом, час витрачений адвокатом на представництво інтересів відповідача в суді, обсяг наданих послуг, кількість судових засідань в яких приймав участь адвокат Мамедов А.В., значимість спору для сторін, суд вважає що витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу в розмірі 25500гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому заява підлягає частковому задоволенню. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що розмір витрат, понесених [PERSON] на правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача, становить 10000,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial