Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

позов мотивований тим, що 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстр. № 70690 вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 95279 від 12.03.2018 року в загальній сумі 18\~184,20 грн. 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження № 67769949 з виконання оскаржуваного позивачем виконавчого напису, звернуто стягнення на доходи позивача. Позивач вважає, що вимоги стягувача є неправомірними, нотаріус порушив процедуру вчинення виконавчого напису, Закон України «Про нотаріат», Постанову КМУ від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Позивач [PERSON] просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстр. № 70690 про стягнення з нього на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 18\~184,20 грн. та всіх судових витрат. Ухвалами суду від 13.12.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та зупинене стягнення у виконавчому провадженні № 67769949, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису, до ухвалення рішення у даній справі. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2022 року № 127/33898/21 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстровим № 70690 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості в загальній сумі 18\~184,20 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на користь [PERSON] судові витрати: судовий збір 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу 15\~000 грн. Ухвалою суду від 03.10.2022 року заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2022 року № 127/33898/21 за позовом [PERSON] було скасовано. Справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Хейніс О.Г. не з`явились, звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що позов підтримують та наполягають на задоволенні вимог позивача. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» в судове засідання не з`явився. У заяві про перегляд заочного рішення просив частково задоволити вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, на суму 3\~000 грн. Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.03.2018 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Топ кредит» із заявкою-приєднанням до публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про надання фінансового кредиту. Згідно графіку платежів [PERSON] зобов`язався сплатити 01.04.2018 року основну суму 2\~000 грн. та нараховані відсотки 798 грн. 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстр. № 70690 вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором № 95279 від 12.03.2018 року в загальній сумі 18\~184,20 грн. Згідно виконавчого напису право вимоги за кредитним договором № 95279 від 12.03.2018 року перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції» від ТОВ «ФК «Джобер», від ТОВ «Топ кредит». Загальна сума заборгованості - 18\~184,20 грн., що стягнута з позивача за період з 26.02.2019 року по 27.05.2021 року складається з : 2\~000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 1\~064 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 14\~720,20 грн. заборгованості за нарахованою пенею. За вчинення напису стягнуто плату на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» із стягувача. Із заявою про примусове виконання виконавчого напису від 28.05.2021 року генеральний директор ТОВ «Українські фінансові операції» Сівек С.С. звернувся 29.11.2021 року. 06.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. було відкрито виконавче провадження № 67769949 з виконання оскаржуваного позивачем виконавчого напису, звернуто стягнення на доходи позивача, який працює в ТОВ «Амбар+», що в м. Вінниці, вул. Енергетична, 2. Відповідно до статті 18\~Цивільного\~кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону\~України\~від 2\~вересня\~1993\~року\~№\~3425-XII\~«Про\~нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно п. 19 ст.\~34\~Закону\~України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції\~України22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87\~Закону\~України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» визначено, що\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. Враховуючи наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат»захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до вимог ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сума заборгованості, що стягнута на підставі виконавчого напису, є спірною і не визнається боржником [PERSON] . Розрахунок боргу відповідачем не наданий, а нарахування пені на суму 14\~720,20 грн. значно перевищує суму, одержану [PERSON] за кредитним договором, що суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Доказів того, що позивач був ознайомлений з детальним розписом складових загальної вартості кредиту і реальної процентної ставки, із графіком платежів з повернення кредиту, сплатою процентів за його користування та інших платежів за угодою, відповідач також не надав. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості надати свої заперечення щодо суми боргу або оспорити вимоги стягувача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу, повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подається оригінал нотаріально посвідченої угоди. Кредитний договір від 12.03.2018 року нотаріально посвідчений не був, тому у відповідача були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги, що на сьогодні є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною постанову КМ України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2 та враховує Ухвалу ВП ВС від 15.04.2020 у справі № 554/6777/17 щодо застосування редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, при вирішенні спорів про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи наведені обставини і те, що виконавчий напис вчинений на підставі угоди, яка не була посвідчена нотаріусом, між сторонами існує спір з приводу суми боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за реєстровий № 70690. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України. При зверненні до суду позивач сплатив 1\~362 грн. судового збору (а.с. 15, 25), на правову допомогу 15\~000 грн. (сплата підтверджена квитанцією від 14.04.2021 року, договором про надання правової допомоги від 14.04.2021 року та додатковою угодою № 5 до договору про надання правової допомоги від 14.04.2021 року (а.с. 39-46)). Враховуючи заперечення представника відповідача з приводу розподілу судових витрат і зменшення суми витрат на правничу допомогу в зв`язку з її неспівмірністю, вимоги ст.ст. 134, 137, 141, 142 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1\~362 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову до суду та 3\~000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved