Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності. Позивач на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про народження відповідачки; копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стан громадян про державну реєстрацію шлюбу 22.07.2022р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія довідки старости Новосільського старостинського округу виконкому Ренійської міської ради від 14.07.2022р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копія довідки старости Новосільського старостинського округу виконкому Ренійської міської ради від 14.07.2022р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія заповіту від 01.07.2019р., оформленого на ім`я позивача; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2008р.; копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.05.2008р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; копія державного акту серії ЯБ №438479 від 02.03.2006р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 2,35 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія державного акту серії ЯЕ №650000 від 25.10.2007р. на право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської\~області,\~виділену \~для \~ведення особистого\~селянського господарства;\~копія свідоцтва\~серії [NUMBER] \~від 2005р.\~про право\~власності на\~майновий пай\~члена СВК\~«Новосільське» в\~с.Новосільське\~Ренійського району\~Одеської області,\~оформленого на\~ім`я [PERSON] ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.07.2022р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 02.11.2022р.; копія заяви позивача від 14.12.2021р. про прийняття спадщини; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 01.11.2022р. (дата заведення спадкової справи після смерті [PERSON] [INFO] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.05.2022р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.05.2022р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач та відповідачка у справі являються дітьми [PERSON] та [PERSON] , крім того, позивач був призначений спадкоємцем за заповітом [PERSON] від 01.07.2019р. За життя [PERSON] належало наступне майно: -Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , - на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2008р.; -земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської\~області,\~виділена \~для \~ведення особистого\~селянського господарства згідно державного акту серії ЯЕ №650000 від 25.10.2007р. на право власності на земельну ділянку; -майновий пай члена СВК «Новосільське» в с.Новосільське Ренійського району Одеської області на підставі свідоцтва серії [NUMBER] від 2005р. про право власності на майновий пай. [INFO] [PERSON] померла. За життя вона не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно (1/2 частину житлового будинку, земельну ділянку та майновий пай). На день смерті разом із [PERSON] мешкав її чоловік [PERSON] . Він після смерті дружини у передбаченому законом порядку не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але прийняв її фактично, в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Після смерті [PERSON] ніхто із інших спадкоємців за прийняттям спадщини не звертався, на неї не претендував. За життя [PERSON] належало наступне майно: -Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] , - на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2008р.; -земельні ділянки загальною площею 2,35 га, розташовані на території Новосільської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ЯБ №438479 від 02.03.2006р. на право власності на земельну ділянку. Окрім вищевказаного майна, [PERSON] також належало і майно, яке він прийняв у спадок після смерті своєї дружини [PERSON] . Воно належало йому, як спадкоємцю, хоча і не було юридично оформлено на нього. [INFO] [PERSON] помер. За життя він розпорядився належним йому майном, 01.07.2019р. склав заповіт на ім`я позивача (свого сина). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно (житловий будинок, земельні ділянки, майновий пай). У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить його заява про прийняття спадщини, подана нотаріусу 28.05.2022р. Проте, незважаючи на своєчасне звернення із заявою, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивача відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідачка на спадщину не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформив позивач спадкоємець за заповітом. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість, земельні ділянки, майновий пай, про що 22.07.2022р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат. Так як набуте за спадкуванням право власності позивачем не було оформлено, він не в змозі отримати дублікат державного акту про право власності на землю. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) державного акта на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі державного акту нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ [PERSON] прийняв спадщину за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачка на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із\~ст.\~1218\~ЦК України\~до складу\~спадщини входять\~усі права\~та обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті.\~За ст.\~1225\~ЦК України\~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення.Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті [PERSON] у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок, земельні ділянки та майновий пай. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у подачі ним заяви про прийняття спадщини, його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на будинок, земельні ділянки, майновий пай, догляд за нерухомістю, сплата комунальних послуг тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, прийняв її за заповітом. Про дійсне волевиявлення [PERSON] свідчить і заповіт, оформлений на ім`я позивача. Відповідачка спадщину не прийняла, на неї не претендує. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок, земельні ділянки, майновий пай з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved