Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , укладеного 02.07.1994 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого Одеською товарною біржею, реєстраційний №208, дійсним та визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна № 208 від 02.07.1994 року, посвідченого на Одеській товарній біржі, [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , продав, позивач купив житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач повністю розрахувався з продавцем, про що свідчить п. 6 укладеного Договору, крім того, на виконання умов укладеного договору позивачем проведено реєстрацію договору та переоформлення технічної документації на придбане нерухоме майно, про що свідчить запис, проведений органами КП «МБТІ» в технічній документації. З моменту придбання нерухомого майна [PERSON] користується ним. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати договір нерухомого майна, а саме, житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , укладений 02.07.1994 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Одеською товарною біржею, реєстраційний №208, дійсним та визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить суд розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщений про дату, час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позовні вимоги не надав, тому суд відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №208 від 02.07.1994 року, а саме, житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , та [PERSON] , власником вказаного будинку став [PERSON] (а.с. 9-10). Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна №208 від 02.07.1994 року сторонами виконані в повному обсязі, а саме, відповідно до п.5 договору житловий будинок проданий за 20\~000\~000,00 крб., які отримані продавцем до підписання даного договору. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований. Договір купівлі продажу нерухомого майна №208 від 02.07.1994 року, посвідчений Одеською товарною біржею, право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ», про що свідчить реєстраційний напис (а.с.10). Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №593 від 20.10.2022 року власниками житлового будинку у [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (1/1 частка) на підставі договору купівлі-продажу №208 від 02.07.1994 року укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований КП «Ізмаїльське МБТІ» в реєстрі за №10-16 від 12.07.1994 року. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року. Згідно ст.ст.128,224,227 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Відповідно до роз`яснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.78 р., із змінами від 25.05.98 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» угоди купівлі-продажу (зокрема при придбанні на біржових торгах) житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. На час\~укладення зазначеного\~договору діяла\~ст.15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу»,\~згідно якої\~не вимагалось\~подальше нотаріальне\~посвідчення угоди,\~укладеної на біржі. Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року №121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1. д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис. Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею». Відповідно до\~п.49\~Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~18.06.1994\~року і\~чинної на\~момент укладення\~договору між\~сторонами (28.07.1997\~року),\~-\~договір купівлі\~- продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на частку житлового будинку, що відчужується. Згідно зі ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст.15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація 02.07.1994 року за [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства. З огляду на вищевказане та враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , укладеного 02.07.1994 року між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , та [PERSON] , зареєстрований на Одеській товарній біржі за №208, та визнання за [PERSON] , права власності на вказаний житловий будинок.

Outcome: approved