Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

У квітні 2022року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до директора Святошинського будинку інтернату Тинок Є.О. про визнання неправомірними дій. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він є опікуном [PERSON] , яка є інвалідом другої групи загального захворювання та визнана недієздатною, постійно мешкає у Святошинському психоневрологічному інтернаті. Опікуном доньки також є його дружина [PERSON] . Вказує, що з деяких пір і вже не вперше, директор інтерната Тинок Є.О. при забиранні дочки з інтерната в «домашню відпустку» почав вимагати додатково письмової згоди на це другого опікуна - [PERSON] . Вважає, що така вимога директора Тинка Є.О. надумана, протиправна і є перевищенням його службових обов`язків. Позивач та його дружина мають принципово різні оцінки умов існування дочки в інтернаті. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.04.2022р. вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.05.2022р. відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] у звільненні від сплати судового збору та повернуто позовну заяву. Постановою Київського апеляційного суду від 04.08.2022р. вищевказану ухвалу суду скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.09.2022р. прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження. 26.10.2022р. ухвалою Святошинського районного суду м.Києва у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Петренко Н.О. у вказаній справі було відмовлено. Ухвалою суду від 26.10.2022р. залишено без розгляду заяву про відвід головуючому судді Петренко Н.О. Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач - Тинок Є.О. заперечував проти задоволення позову та вказав, що другий опікун проти того, щоб віддавати доньку батьку, оскільки він не слідкує за прийомом нею ліків, що шкодить дитині і вона потім себе погано почуває. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити. У своїх поясненнях наголосила, що в інтернаті донька позивача регулярно приймає ліки і почувається добре. З відпустки [PERSON] повертається в дуже поганому стані тому, що не примає вдома ліки. Суд, вислухавши думку сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2013р. визнано [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] /а.с.89/. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03.03.2020р. встановлено опіку над недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка проживає у Святошинському психоневрологічному інтернаті за адресою: [ADDRESS] та призначено недієздатній другого опікуна її батька [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] для захисту прав та законних інтересів недієздатної/а.с.8/. З листа начальника управління Токара П. вбачається, шо звернення зареєстроване в ЖЕО № 50497 від 10.08.2022р. з приводу неправомірних дій адміністрації Святошинського психоневрологічного інтернату за адресою: м.Київ, вул.Крамського, 16 розглянуте та після повного та всебічного вивчення звернення обставин або фактичних даних, які б свідчили про наявність в даній події ознак кримінального правопорушення не встановлено, як наслідок вказана подія не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань/а.с.63/. З наданих пояснень Тинок Є.О. - ст. ДОП Святошинського УП ГУ НП у м. Києві капітану поліції Ковальчку І.Б. вбачається, що він протягом 21 року є директором Психоневрологічного інтернату для жінок. 10.08.2022р. близько 12.00 год. йому зателефонували та повідомили, що прийшов [PERSON] та хоче забрати доньку. [PERSON] Тинок Є.О. повідомив, що потрібна згода ще одного опікуна її матері [PERSON] , яка 25.03.2022р. надала заяву про те, що без її дозволу та участі її доньку не віддавати батьку. Після чого [PERSON] викликав поліцію/а.с.104/. Підопічна [PERSON] надала письмові пояснення директору СПНІ Тинку Є.О. в яких вказала, що коли вона була вдома у неї з батьком був інцидент , а саме вони посварилися та побилися. Він її зв`язував і вдарив, у неї залишились синці/а.с.65/. З Акту складеного комісією Святошинського психоневрологічного інтернату при поверненні доньки [PERSON] до інтернату у неї було виявлено гематоми, синці, висипання між молочними залозами/а.с.86/. Судом встановлено, що опікуном [PERSON] було надано директору Тинок Є.О. заяву про те, щоб не відпускати доньку [PERSON] без її згоди. 10.08.2022р. [PERSON] подав заяву про надання дозволу на домашню відпустку з 10.08.2022р. до шести місяців/а.с.71/. 10.08.2022р. [PERSON] подала заяву про відмову та відкликання вищевказаної заяви /а.с.69/. Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду показала, що претензій до директора Святошинського інтернату Тинок Є.О. не має. Дійсно писала заяву про те, щоб не віддавали доньку другому опікуну - [PERSON] , оскільки він не слідкує за прийомом донькою ліків, а без ліків вона стає небезпечною, агресивною. В інтернаті вона під захистом. Крім того судом встановлено, що на домашню адресу [ADDRESS] неодноразово викликалась поліція на [PERSON] за домашнє насильство в сім`ї/а.с.81/. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ч.1 ст. 55 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1-4 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Обирати спосіб захисту своїх прав, це право особи, однак, обраний особою спосіб захисту не може протирічити чинному законодавству. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-яких конкретних доказів, які б давали суду правові підстави для задоволення позовних вимог, позивачем не надано і судом таких доказів не здобуто, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed