Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, надміру виплачених у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям. В обґрунтування позову зазначивши, що 15.07.2020, 19.01.2021 [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». У декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги [PERSON] зазначила, що її сім`я, до складу якої входять заявниця та її двоє дітей, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 та з 01.04.2020 по 30.09.2020 отримувала тільки допомогу з УППСЗН та пенсію доньки, крім того [PERSON] зазначила, що володіє квартирою яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , при цьому іншого житла відповідач зазначила, що не має. При наданні заяв про призначення допомоги [PERSON] під особистий підпис була попереджена про надання достовірної інформації щодо складу сім`ї, доходу сім`ї, а також про необхідність повідомляти про всі зміни, що можуть вплинути на розмір допомоги. В ході проведеної додаткової перевірки справи було встановлено, що у власності [PERSON] є в наявності квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартира за адресою: [ADDRESS] , а також житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після проведеного перерахунку допомог за нововиявленими обставинами загальна сума переплати державних коштів склала 8 725,582 грн. 26.08.2021 [PERSON] було направлено повідомлення про необхідність повернути переотриману соціальну допомогу. Утім, станом на час звернення до суду, грошові кошти не повернуто. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача кошти, надміру виплачених у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 8\~725,58 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.02.2022 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Подорець О.Б. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2022 справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надходило, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.07.2020, 19.01.2021 [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Згідно Декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 15.07.2020 та 19.01.2021, на підставі яких [PERSON] призначались державні допомоги, у розділі III «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітних дітей)» відповідач зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS] , іншого житла не має, в оренду житло не здає. Так, рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 07.09.2020 [PERSON] була призначена соціальна допомога за період з 01.07.2020 по 31.12.2020. Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 02.02.2021 [PERSON] була призначена соціальна допомога за період з 01.01.2021 по 30.06.2021. При подачі заяв [PERSON] було повідомлено про необхідність повідомляти органи, які призначають і здійснюють виплату державної соціальної допомоги про зміну всіх обставин, що впливають на призначення та виплату допомоги, про що свідчить її підпис. Відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» верифікацією є комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №136 від 18.02.2016 (в редакції постанови КМУ від 22.05.2019 №443) затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат. 17.08.2021 до управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області надійшло повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до ст. 10 ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат», щодо [PERSON] . Так, відповідно верифікації Міністерства фінансів України на момент звернення [PERSON] у власності сім`ї є друге житло, у зв`язку з чим, управлінням було проведено додаткову перевірку та виявлено, що у власності відповідача є інше житло, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; квартира за адресою: [ADDRESS] , а також житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до результатів проведеної верифікації, неподання відомостей [PERSON] про наявність у власності сім`ї другої квартири та житлового будинку, спричинило надмірну виплату бюджетних коштів у якості допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 8\~725,58 грн. Рекомендованим листом №01-01-23/09/6026 від 26.08.2021, та повторно від 05.11.2021, [PERSON] було надіслано повідомлення про виявлення надмірно виплачених коштів та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти. Вищезазначене повідомлення відповідач отримала 10.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням із датою отримання. Утім, останньою було проігноровано дані повідомлення. Умови призначення та порядок виплати державної допомоги сім`ям з дітьми визначає Порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001. Відповідно до п. 48 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 (далі Порядок), органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обгрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Згідно п. 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). На підставі вищезазначеного, [PERSON] повинна була повідомити позивача про факт наявності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартири за адресою: [ADDRESS] , а також житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки право власності на зазначені нерухомі об`єкти було здійснено до звернення в управління за допомогою. Так, відповідач повинна була в Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в розділі ІII «Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітних дітей)» вказати вищезазначені квартири та житловий будинок. Суд вважає, що одним із доказів приховування інформації є те, що [PERSON] в Деклараціях від 15.07.2020 та від 19.01.2021 не вказала інформацію про наявність у власності житла, хоча право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 24.06.2011, а право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 13.07.2017, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомогоо майна щодо суб`єкта. Пунктом 35-2 п.п. 3 Порядку визначено, що допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: у власності сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване на тимчасово окупованій території в Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або житла, непридатного для проживання, що підтверджено актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), за формою згідно з додатком до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 505 (Офіційний вісник України, 2014, № 80, ст. 2271; 2015, № 70, ст. 2312), а також житла, отриманого дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, особою з їх числа за рахунок державного чи місцевого бюджету; житлових приміщень у гуртожитках. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави: (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1 статті 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, [PERSON] , звертаючись до управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області із заявами на призначення їй даного виду державних допомог, була ознайомлена під підпис з умовами отримання допомог, тому вона могла і повинна була передбачити ту обставину, що допущення нею даного виду порушення (невідображення в Деклараціях нерухомого майна) може вплинути на встановлення права на державну допомогу. До цього часу належна до повернення сума в розмірі 8\~725,58 грн. управлінню праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області не повернута. На думку суду, факт того, що відповідач свідомо не повідомила позивача про обставини, що впливають на призначення державної соціальної допомоги, тобто приховала інформацію згідно якої їй призначена допомога, був доведений позивачем належними доказами. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню надмірно нарахована та виплачена державна соціальна допомога в розмірі 8\~725,58 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved