Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

У липні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, обґрунтовуючи його тим, що 03.10.2016 року він став проживати однією сім`єю з відповідачкою [PERSON] . Від цих стосунків у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у м. Києві. З 25.01.2014 року відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від05.10.2020 року їх шлюб було розірвано. Згідно ст.. 122 СК України батьком дитини був записаний [PERSON] , так як [PERSON] на момент народження дитини перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. З жовтня 2016 року і по даний час він проживає з відповідачкою [PERSON] однією сім`єю. Після народження дитини він постійно піклується про неї, матеріально утримує дитину та матір. Відповідач [PERSON] ніколи не цікавився дитиною, не надавав ніколи ніякої матеріальної допомоги на її утримання, так як він знає, що це не його дитина. На підтвердження свого батьківства відносно сина [PERSON] , [INFO] , він звернувся до лабораторії «ENDEAVOR DNA» для проведення тесту на ДНК. Дослідження показало, що має батьківство підтверджується на 99,9 %. Позивач просив суд визнати його, [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та внести зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , місце державної реєстрації - Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1162 від 23.05.2017 року, де у відомостях про батька дитини вказати батьком - [PERSON] , громадянина України, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , прізвище дитини [PERSON] змінити на прізвище « [INFO] », по батькові « [PERSON] » змінити на « [INFO] », місце народження, ім`я, число, місяць, рік народження залишити без змін, виключивши відомості про [PERSON] , як батька дитини. Ухвалою Києво-Святошиського районного суду Київської області від 21.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засіданні позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. У судове засідання відповідач [PERSON] . В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу відповідача, однак, вся кореспонденція повернулась без вручення адресату. Відповідач повідомлений про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». У судове засідання представник третьої особи Боярського відділу ДРАЦС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)Щеголь І. не з`явилася, до суду направила лист про розгляд справи без участі представника відділу. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського управління юстиції у Донецькій області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 14, прізвище дружини після реєстрації шлюбу було змінено на « [PERSON] ». Згідно до копії заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.10.2020 року (справа № 369/15736/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 25.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 14 - розірвано. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про його народження серія [NUMBER] виданим 23.05.2017 року Святошинським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Відомості про батька дитини в актовому записі про народження [PERSON] за № 1162, вказані на підставі статті 122 Сімейного кодексу України. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що саме він є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується аналізом ДНК. Статтею 7 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р., яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.91 р., визначено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ч. 2 ст. ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження. Частиною 3 ст. 136 СК України визначено, що оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У п. 9 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Пунктом 11 вказаної постанови ВСУ роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Отже, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved