Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

У липні 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що в червні 2021 року він дізнався про відкрите щодо нього виконавче провадження приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Іванютою І.М. Про розпочате виконавче провадження його повідомили на роботі, адже внаслідок прийнятої постанови про звернення стягнення на заробітну плату з його зарплатні відраховувалися кошти у розмірі 20 відсотків на погашення боргу. Того ж місяця його було ознайомлено з матеріалами виконавчого провадження. Як виявилося виконавче провадження ВП № 65556736 від 17.02.2021 року відкрите на підставі виконавчого напису № 13044 від 17.12.2020 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 12270,00 гривень. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження також був наявний кредитний договір № 561976 від 09.10.2018 року. Відповідно до вказаного виконавчого напису, заборгованість виникла за кредитним договором 561976 від 09.10.2018 року, укладеним з ТОВ «Мілоан», правонаступником якого наразі з усіма правами та обов`язками є відповідач. Ознайомившись з вищезазначеним виконавчим написом № 13044 від 17.12.2020 року, вважає дії відповідача протиправними, а виданий виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинений з порушенням законодавства України, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідченим. Крім того, нотаріусом та відповідачем не було повідомлено позивача про наявність боргу та про намір вчинити напис, крім того відсутній також належний розрахунок заборгованості, що в сукупності не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача. Просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем від 17.12.2020, зареєстрований в реєстрі за № 13044, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 12270,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судові витрати. 26.07.2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 65556736 від 17 лютого 2021 року, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти Івана Миколайовича, відкритого на підставі виконавчого напису № 13044 від 17 грудня 2020 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 12270,00 грн. до вирішення спору по суті. 29.07.2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.09.2021 року на адресу суду від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» Гулько А.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед позивачем виконав у повному обсязі, надавши йому відповідно до кредитного договору кредитні кошти , в свою чергу позичальник свої зобов`язання перед позикодавцем не виконав. 18.01.2019 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги № 21-МЛ від 18.01.2019 року. Відповідно до умов даного Договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України відповідач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до позивача за кредитним договором. У зв`язку з невиконанням позивачем взятих на себе Кредитним договором зобов`язань, відповідачем було проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості позивача та виконання кредитних зобов`язань. Позивачу на адресу, вказану в кредитному договорі, відповідачем було надіслано Повідомлення-вимогу по кредитному договору № 561976 та Повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідачем при подачі Заяви на вчинення виконавчого напису від 07.12.2020 року, вих. № 18495567/2 було надано Виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 561976 від 09.10.2018 року щодо грошових сум простроченої заборгованості та заборгованості за процентами, оскільки ці платежі є обов`язковими та мають безспірний характер. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 561976 від 09.10.2018 року було передано відповідачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно з Договором відступлення прав вимоги № 21-МЛ від 18.01.2019 року. Тобто після отримання права вимоги до Позивача, відповідачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Станом на 07.02.2020 року сума заборгованості позивача становить 11340,00 грн., відповідно до Виписки з особового рахунку за Кредитним договором. Крім того, відповідач вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення на його користь судових витрат, зокрема по оплаті правової (правничої) допомоги в розмірі 5000,00 грн. Зазначені позивачем витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем не надано жодного доказу, що підтверджував би отримання ним правової допомоги по справі та понесення відповідних витрат. Просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. 19.10.2021 року винесено ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванюта І.М. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №13044 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 11340,00 грн. 17.02.202 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем було відкрито виконавче провадження ВП №64556736, на підставі виконавчого напису №13044 від 17.12.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 11340,00 грн. та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 930,00 грн. В межах виконавчого провадження ВП №64556736 від 17.02.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Іванютою Іваном Миколайовичем винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2020 року, Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 17.02.2021 року; Постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 17.02.2020 року, Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.03.2021 року. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи. Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 17 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 09.10.2018 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] кредитний договір №561976, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду № 910/10374/17 від 21.09.2021 року. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними. Крім того, матеріали справи не містять і доказів того, що позивач отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису. Також боржнику не було представлено можливості надання будь-яких пояснень та аргументів на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 17 грудня 2020 року були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості [PERSON] перед стягувачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Кредит-Капітал» за кредитним договором № №561976 від 09.10.2018 року. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908,00 грн. та при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн..

Outcome: approved