Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

\~ \~\~\~\~Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду\~з позовом\~до\~відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на утримання дитини.\~Позов позивач мотивує\~тим,\~що рiшенням\~Коломийського міськрайонного\~суду від\~15\~червня 2022\~року шлюб\~між нею\~та відповідачем,\~ [PERSON] ,\~розірвано.\~Позивач вказує,\~що від\~спільного подружнього\~життя у\~них залишився\~син -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який проживає\~з нею.\~ Вказує,\~що їй\~важко самотужки\~піклуватися і\~забезпечувати дитину\~всім необхідним.\~Також позивач\~вказує,\~що повністю\~опікується сином,\~намагається максимально\~забезпечувати всі\~його потреби,\~займається вихованням\~дитини,\~проявляє турботу\~про фізичний\~та духовний\~розвиток сина,\~купує йому\~одяг,\~взуття та\~iншi\~необхідні речі,\~докладає всіх\~зусиль,\~щоб дитина\~отримувала відповідне\~для його\~віку харчування.\~Зазначає,\~що їй\~достовірно відомо,\~що матеріальний\~стан відповідача\~є достатнім\~для забезпечення\~дитини всім\~необхідним,\~але добровільно\~він не\~бажає допомагати,\~що і\~стало причиною\~для звернення\~до суду\~із позовом\~про стягнення\~аліментів. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] ,\~на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 15.06.2022 року у справі №346/1691/22, вбачається, що шлюб між сторонами по справі розірвано (а.с.5-6). Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.7). Згідно копії довідки про склад сім`ї вбачається, що за адресою [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих входять: також позивач, та син [PERSON] , 2013 р.н. (а.с.8) Ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положеньст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити, та слід стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь позивача, [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 01.09.2022 року, і слід проводити до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved