Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.02.2013 року у розмірі 6201,82 грн. та судові витрати по справі. 2. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала Заяву без б/н від 20.02.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5900 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ними та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в паперовій формі. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 04.10.2015 року по 04.04.2016 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач по справі [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 20.02.2016 року була направлена претензія кредитора до Біляївської районної державної нотаріальної контори. 05.04.2016 року позивачем було отримано відповідь Біляївської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію ПАТ КБ «Приватбанк» долучено до спадкової справи. Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов1язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством справи, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 12.07.2016 року до спадкоємця, [PERSON] , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 20.02.2013 року становила 6201,82 грн., з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: тіло кредиту 5976,55 грн., проценти за користуванням кредитом 275,05 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 50 грн., з них 99,78 грн. внесено коштів на погашення заборгованості. 3. Відповідач відзив до суду не подавав. 27 жовтня 2022 року надав до суду заяву, відповідно до якої просив в позові відмовити, так як в спадщину не вступав, спадкове майно відсутнє. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах позовної заяви міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 63) 5. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив в позові відмовити, так як в спадщину не вступав, спадкове майно відсутнє. (а.с. 217) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2016 року справа №496/4489/16-ц була передана судді Трушиній О.І. 7. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Трушиної О.І. від 23 грудня 2016 року було відкрито провадження по цивільній справі та призначене судове засідання. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року було задоволено заяву [PERSON] про витребування доказів. 9. На виконання ухвали суду від 20 січня 2017 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було направлено копію спадкової справи №21/2016, яка була заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 10. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 6201,82 грн. за кредитним договором б/н від 20 лютого 2013 року залишено без задоволення. 11. 23 березня 2017 року представником ПАТ КБ «Приватбанк» було подано апеляційну скаргу на Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року. 12. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2017 року, апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Сокуренко Наталії Вікторівни відхилено. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року залишено без змін. 13. Представником ПАТ КБ «Приватбанк» було подано касаційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2017 року. 14. За результатами розгляду касаційної скарги представника ПАТ КБ «Приватбанк», Верховним судом було постановлено постанову від 23 жовтня 2019 року, якою касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. 15. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2019 року справа №496/4489/16-ц була передана судді Галич О.П. 16. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. 17. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 18.\~Судом встановлено,\~що 20\~лютого 2013\~року [PERSON] ,\~як клієнт\~банку,\~підписала «Анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг у\~Приватбанку». [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 7) 19. Окрім цього, до матеріалів позовної заяви позивачем надано Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку. (а.с. 8-42) 20. Відповідно до п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. 21. Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. 22. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.46) 23. Станом на дату смерті [PERSON] , її заборгованість перед банком за кредитним договором б/н від 20.02.2013 року становила 6201,82 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 5976,55 грн., проценти за користуванням кредитом 275,05 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 50 грн., погашено заборгованість 99, 78 грн. відповідно до розрахунку, складеного позивачем. (а.с.5,6) 24. 30 січня 2016 року банком на адресу Біляївської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора, в порядку ст. 1281 ЦК України, яка долучена до матеріалів спадкової справи. (а.с.52) 25. Біляївська районна державна нотаріальна контора Одеської області надіслала лист від 30 березня 2016 року вих №1031/02-16 на адресу ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого запитані відомості становлять нотаріальну таємницю. (а.с. 53) 26. 12.07.2016 року банком до спадкоємця було направлено лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором, яка останнім проігнорована. (а.с.54) 27. На виконання ухвали суду від 20 січня 2017 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області було направлено копію спадкової справи №21/2016, яка була заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до матеріалів наданої спадкової справи, ПАТ Банк «Траст» надіслало до Біляївської районної державної нотаріальної контори претензію (вимогу) до спадкоємців боржника, щодо доведення до відома спадкоємців [PERSON] цю претензію (вимогу) кредитора ПАТ Банк «Транс» про обов`язок сплати боргу в сумі 26\~631, 02 грн. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42763024 від 26 січня 2016 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42763012 від 26 січня 2016 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42763603 від 26 січня 2016 року, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи, спадкодавець [PERSON] , додаткові відомості відсутні. Біляївською районного державною нотаріальною контролю Одеської області було направлено лист від 06 лютого 2016 року №294/02-14 ПАТ Банк «Траст», що запитувані відомості становлять нотаріальну таємницю. 30 січня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу Біляївської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора, в порядку ст. 1281 ЦК України. Біляївська районна державна нотаріальна контора Одеської області надіслала лист від 30 березня 2016 року вих №1031/02-16 на адресу ПАТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого запитані відомості становлять нотаріальну таємницю. (а.с. 77-89) V. Оцінка Суду. 28. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 29. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 30. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 31. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 32. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 33. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 34. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. 35. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 36. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 37. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 38. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. 39. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 40. У Цивільному кодексі України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої. 41. Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. 42. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 43. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. 44. Відповідно до правових висновків, висловленими Верховним Судом в Постанові від 23.10.2019 по справі № 496/4489/16-ц, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. 45. Згідно п.п.2.1 п. 2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України 22 лютого 2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. 46. З копії спадкової справи №21/2016 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] , встановлено, що зазначена спадкова справа заведена Біляївської районною державною нотаріальною конторою Одеської області на підставі претензії кредитора ПАТ Банк «Траст», претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» була долучена до спадкової справи. Будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття до нотаріуса не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавались. 47. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. 48. Отже, з викладеного вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, а сама спадкова справа зведена на підставі двох претензії кредиторів, тому суд не може встановити коло спадкоємців та наявність спадкового майна, в межах вартості якого має бути задоволена претензія кредитора. 49. Позивач в позовній заяві, посилаючись, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 50. Однак, реєстрація боржника та відповідача за однією адресою не є безумовною підставою для висновку про обов`язок відповідача задовольнити вимоги кредитора. 51. Положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, реєстрація будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. 52. Такі ж правові висновки зроблені Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 489/2924/16-ц, підстав відступити від яких не встановлено. 53.\~Отже,\~враховуючи наведені\~вище норми\~закону,\~факт реєстрації\~місця проживання\~відповідача за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~не є\~безумовним доказом\~того,\~що відповідач\~проживав разом\~із позичальником\~на день\~смерті останнього\~та є\~особою,\~яка відповідно\~до вимог\~частини 3\~статті 1268\~ЦК України\~прийняла спадщину. Оскільки надані Банком копії паспортів зазначених осіб підтверджують лише факт реєстрації відповідача та позичальниці за однією адресою, а інших доказів, які б підтвердили факт спільного проживання останніх, Банком не надано. Тому посилання позивача на спільну реєстрацію даних осіб, як передумову прийняття відповідачем спадщини, є необґрунтованим та не знайшло своє підтвердження в матеріалах справи. 54. Отже позивачем не надано суду належних доказів того, що відповідач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , що він прийняв після неї спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину. 55. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. 56. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 57. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 58. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 59. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та проаналізувавши надані позивачем докази, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , адже реєстрація вказаних осіб за однією адресою не підтверджує факт їхнього проживання разом та, як наслідок, перехід до відповідача обов`язків за кредитними зобов`язаннями померлої. Крім цього, в матеріалах справі відсутні відомості про осіб, які прийняли спадщину, або відмовились від її прийняття, після смерті [PERSON] , а також відомості про наявне спадкове майно, в межах якого могли бути задоволені вимоги кредитора. 60. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли своє підтвердження, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 61. Зважаючи на викладене, в задоволенні позовної вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю заявленої вимоги та відсутністю доказів на підтвердження викладених в позовній заяві доводів позивача. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 62. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed