Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . З 01.09.2019 по 30.06.2022 син [PERSON] навчався у Володимир-Волинському ЦПО на денній формі навчання. З 30.09.2022 син [PERSON] є студентом факультету психології Волинського національного університету імені Лесі Українки денної форми навчання. Зазначає, що вона несе витрати пов`язані з навчанням сина, включаючи плату за квартиру, транспортні витрати, харчування, витрати, які пов`язані з навчанням. Домовленості із відповідачем щодо добровільної сплати коштів на утримання дітей не досягнуто. Просить стягувати в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , що продовжує навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення дитиною навчання. 20.12.2021 представник відповідача адвокат Лященко С.О. подав відзив на позовну заяву, у котрому зазначає, що відповідач [PERSON] 10.11.2021 створив нову сім`ю із [PERSON] та несе витрати щодо утримання сім`ї. Покликається також на ту обставину, що після виходу на пенсію хворіє та потребує коштів на власне лікування. Зазначає, що позивач не надала жодних доказів, які б свідчили про потребу повнолітнього сина у матеріальному забезпеченні у зв`язку із продовженням навчання. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю. 22.02.2022 позивач подала відповідь на відзив у котрому зазначила, що відповідач [PERSON] є військовим пенсіонером та отримує пенсію, а тому може надавати матеріальну допомогу на навчання сина, крім того вона не працює та перебуває на обліку у Володимирському центрі зайнятості населення у зв`язку із чим отримує соціальну допомогу в розмірі 2189,00 гривень. Також на даний час здійснює догляд за хворою матір`ю, а тому не в змозі забезпечити повністю витрати щодо навчання повнолітнього сина. Просить позов задовольнити повністю. Позивач на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Розгляд справи просить проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши всі докази в сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий на даний час розірвано. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що сторони у справі є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Довідкою Володимир-Волинського центру професійної освіти від 10.09.2021 підтверджується, що [PERSON] навчався з 01.09.2019 по 30.06.2022 за професією оператор з обробки інформації та програмного забезпечення, денної форми навчання. Довідкою Волинського національного університету імені Лесі Українки від 26.09.2022 №493 підтверджується, що [PERSON] навчається на денній формі навчання цього учбового закладу, за кошти фізичних осіб. Оскільки син навчається на платній формі навчання, а тому позивач несе витрати на оплату за навчання сина, що підтверджується квитанцією від 01.10.2022. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує,\~зокрема,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів,\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина, наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів,\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Гловному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує дохід у виді пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільненмх з військової служби та деяких інших осіб» Однак позивач, на котрого покладається обов`язок довести обставину змоги відповідача надавати матеріальну допомогу сину саме у 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно, не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що його майновий стан дійсно дає змогу надавати матеріальну допомогу на навчання сина саме у такому розмірі. При визначенні розміру аліментів суд також бере до уваги сімейний стан відповідача, котрий 10.11.2021 зареєстрував шлюб із [PERSON] , а також стан здоров`я відповідача, який має другу групу інвалідності З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності, розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін,\~ суд погоджується із доводами відповідача і приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про неможливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу на навчання сина саме у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу. Беручи до уваги, що повнолітній син [PERSON] навчається, у зв`язку з чим потребує допомоги, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на навчання, однак у іншому розмірі, ніж просить позивач, тому відповідач зобов`язаний утримувати сина на період його навчання, однак не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, тому приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно на дитину і до закінчення ним навчання, однак не більше ніж до досягнення сином 23 років.

Outcome: partial