Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

01.07.2022 [PERSON] , [INFO] , в особі представника адвоката Бровка Руслана Миколайовича, звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд визнати виконавчий напис № 106527, вчинений 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що вчинений приватним нотаріусом виконавчий напис від 08.06.2021 № 106527, яким звернуто стягнення з [PERSON] як боржника на користь кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» 10614,80 грн заборгованості, суперечить вимогам статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» щодо обов`язковості надання нотаріусу переліку документів, які б підтверджували наявність безспірності заборгованості, а також вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо документів, на підставі яких здійснюється стягнення, у зв`язку з чим представник позивача просив визнати виконавчий напис нотаріуса від 08.06.2021 № 106527, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 05.07.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання вимог вказаної ухвали суду 06.07.2022 представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої додав квитанцію про сплату судового збору у сумі 992,40 грн. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 11.07.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи по суті на 11.08.2022, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи, залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича, 2) приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, встановлено третім особам строк для подання пояснень щодо позову, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. копію виконавчого напису за №106527 від 08.06.2021 та документи, які стали підставою для вчинення даного виконавчого напису (кредитний договір, вимога про сплату боргу, розрахунок заборгованості). Судове засідання 11.08.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та було перепризначене на 23.09.2022. Позивач та його представник у судове засідання 23.09.2022 не прибули, представник позивача направив на адресу суду заяву від 12.09.2022 про проведення судового засідання без його участі та участі позивача. При цьому раніше подана представником позивача заява про проведення судового засідання 23.09.2022 у режимі відеоконференції через відсутність у вказану дату технічної можливості її проведення залишена судовою ухвалою від 06.09.2022 без задоволення. Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання свого представника не направив. Подав до суду клопотання (вх. № 1528/22-вх від 02.08.2022) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у судове засідання не прибув, пояснень щодо позову, а також документів, витребуваних судовою ухвалою від 11.07.2022 не подав. Судова кореспонденція, направлена на адресу приватного нотаріуса, повернута відділенням поштового зв`язку відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний нотаріус Закорко В.В. у судове засідання не прибув, пояснень щодо позову не подав. Ухвалою від 23.09.2022 суд постановив подальший розгляд справи № 578/418/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; призначити підготовче засідання у даній справі на 18.10.2022 о 13-00\~год.; явку сторін або представників сторін визнав обов`язковою; постановив приватного нотаріуса повідомити про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою від 18.10.2022 суд задовольнив клопотання представника позивача від 01.10.2022 (вх. № 2101/22-вх) про витребування доказів; витребував від приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорка Вадима Вікторовича (пров. Пляжний, буд. 3 м. Суми, 40000) матеріали виконавчого провадження №66906017, які можуть містити оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса №106527 від 08.06.2021 та документи, які стали підставою для вчинення даного виконавчого напису (кредитний договір, вимога про сплату боргу, розрахунок заборгованості тощо); витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» (пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ, 03035) копію виконавчого напису нотаріуса №106527 від 08.06.2021 та документи, які стали підставою для вчинення даного виконавчого напису (кредитний договір, вимога про сплату боргу, розрахунок заборгованості тощо). 25.10.2022 за вх. № 1078 приватний виконавець Закорко В.В. на виконання вимог судової ухвали направив до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 66906017. Від відповідача 25.10.2022 на адресу суду надійшла заява про визнання позову (вх. № 1083), у якій також сторона просить суд розглядати справу за відсутності представників відповідача. Також відповідач подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (вх. № 1084 від 25.10.2022), у якому вважає, що позивачеві слід відшкодувати 1000 грн. Від приватного нотаріуса жодних документів до суду не надходило. У підготовче засідання, призначене на 11.11.2022, прибув представник позивача, зазначив, що подані відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги є передчасними, оскільки він при поданні позову визначив лише попередній розрахунок судових витрат та має намір у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України звернутись до суду з відповідною заявою, у якій буде визначений розмір правничої допомоги адвоката та до якої будуть додані необхідні докази на підтвердження вказаних витрат. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Приписи ч. 1 ст. 206 ЦПК України надають відповідачу право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Відповідно до\~ч.\~4\~даної статті\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд.\~ Суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання позову відповідачем, а тому доходить висновку про наявність правових підстав для ухвалення рішення за результатом підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на початку лютого 2022 року [PERSON] за допомогою програми «Дія» довідався про те, що відносно нього було відкрито виконавче провадження №66906017. Підставою для відкриття виконавчого провадження був виконавчий напис нотаріуса за №106527 від 08.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у розмірі 18919,39 грн. Позивач вважає, що при зверненні відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, нотаріус вчинив виконавчий напис, не перевіривши при цьому факт того, що позивач не був повідомлений про наявність заборгованості. Також відповідач не направляв позивачеві будь-якої вимоги/претензії про сплату боргу з визначеним розрахунком заборгованості. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не мав можливості перевірити безспірність суми заборгованості і таким чином позбавив позивача можливості узгодити суму заборгованості з відповідачем. Сума заборгованості, що визначена у виконавчому написі не є безспірною, позивач не визнає заборгованості перед відповідачем, оскільки так як жодних кредитних відносин з відповідачем він не мав і не має. За клопотанням представника позивача суд витребував у приватного виконавця матеріали виконавчого провадження, на виконання вимог судової ухвали приватний виконавець подав до суду, у тому числі копію оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як встановлено судом, нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис 106527 від 08.06.2021, не перевіривши при цьому факт повідомлення [PERSON] про наявність у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія ««Еліт Фінанс», так як відповідач не надсилав позивачу будь-якої вимоги чи претензії про сплату боргу. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про направлення та отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Необхідно крім того зазначити, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим кредитним договором. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки містяться у Постанові ВС від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17. Судом у ході розгляду справи встановлено відсутність доказів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Крім того з оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу № 250521-ФК від 25.05.2021 відступлено право вимоги, якому у свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому у свою чергу ТОВ «Фінансова компанія з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20.01.2020, якому у свою чергу відступлено право вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп» на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, якому АТ «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступлено право вимоги за кредитним договором № 500240669 від 17.11.2011, укладеним між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , однак до матеріалів справи лише додано копію кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Альфа Банк». Жодного доказу того, що відповідач згідно договорів факторингу, про які зазначено вище, набув право вимоги до позивача, суду не надано. Також встановлено, що копія кредитного договору, надана приватним виконавцем на виконання вимог судової ухвали про витребування доказів, свідчить, що кредитний договір від 17.11.2022 не є нотаріально посвідченим. Зазначені обставини у сукупності, а також те, що відповідач визнав позов, є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачеві за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн. Крім того позивачеві роз`яснюється, що у порядку, передбаченому Законом України «Про судовий збір», йому підлягає поверненню з державного бюджету 496,20 грн судового збору, що становить 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Питання розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги суд з урахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне вирішити у порядку ст. 246 даного Кодексу шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved