Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що під час шлюбу з відповідачем у них [INFO] народилась донька - [PERSON] . Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач необхідної матеріальної допомоги не надає. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву у якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити з огляду на наступне. [INFO] народилась [PERSON] , мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.2015 року року. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що сторони зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, причому обов`язкок утримувати дитину є особистим, індивідуальним, а не солідарним, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе та доцільне задовольнити вимоги позивача, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved