Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

І.Виклад позиції позивача та відповідача. До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом до ГО «Садове об`єднання громадян «Ветеран» (далі Відповідач) про визнання наказу про звільнення незаконним, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача ГО «Садове об`єднання громадян «Ветеран» від 10.08.2022 року наказом № 12-К було звільнено з посади завідувача господарством. Наказом № 6-К від 16.03.2022 року позивачу [PERSON] було оголошено догану, тоді як позивач перебував на лікарняному, під час тимчасової непрацездатності. Вважає ці накази є незаконними та необґрунтованими, та такими, що порушує його права. Тому позивач змушений звернутись до суду, та просить суд; Визнати наказ Громадської організації «Садове об`єднання громадян «Ветеран» №6-К від 27.08.2020 року про оголошення [PERSON] догани незаконним. Визнати наказ Громадської організації «Садове об`єднання громадян «Ветеран» №12-К від 05.08.2022 року про звільнення [PERSON] з посади завідувача господарством Громадської організації «Садове об`єднання громадян «Ветеран» з 10 серпня 2022 року за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним. Зобов`язати Громадську організацію «Садове об`єднання громадян «Ветеран» поновити [PERSON] на посаду завідувача господарством Громадської організації «Садове об`єднання громадян «Ветеран». Стягнути з Громадської організації «Садове об`єднання громадян «Ветеран» (Код ЄДРПОУ22490074) на [PERSON] ( [INFO] , [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення, з 10.08.2022 року по час поновлення на роботі на посаду завідувача господарством Громадської організації «Садове об`єднання громадян «Ветеран, яка щомісячно складає 10\~608,78 грн.. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити (а.с. 37-44). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с. 28, 35, 65-71). Представник відповідача надавав до суду відзив по справі, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог сповіщався належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі (а.с. 37-44). ІІІ. Інші процесуальні дії у справ. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26.08.2022 року відкрито провадження по справі в спрощеному судовому засіданні (а.с. 24). Судом на підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин. Між відповідачем та позивачем існували трудові правовідносини, оскільки позивач 03.01.2019 року був прийнятий до ГО «СОГ «Ветеран» на посаду завідувача господарством, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 6-8). Згідно наказу за № 6-К від 16.03.2022 року ГО «СОГ «Ветеран» оголосив догану [PERSON] за грубе порушення трудової дисципліни (а.с. 16). Відповідно пояснювання Вх. № 30 від 16.023.2022 року, [PERSON] звертався до голови ГО «СОГ «Ветеран» з роз`ясненнями (а.с. 17). Згідно заяви, Вх. № 37 від 22.03.2022 року [PERSON] звернувся до голови ГО «СОГ «Ветеран» з вимогою про скасування догани (а.с. 18). Відповідно заяви, Вх. № 145 від 03.07.2022 року, [PERSON] звернувся до голови ГО «СОГ «Ветеран», вимагав надати йому письмову відповідь на заяву від 22.03.2022 року (а.с. 19). Відповідно наказу за № 12-К від 05.08.2022 року ГО «СОГ «Ветеран» застосував стягнення за порушення трудової дисципліни до [PERSON] у вигляді звільнення з посади від 10.08.2022 року за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 14-15). Згідно довідки №45 від 16.08.22022 року [PERSON] в період за липень-червень 2022 року отримав нарахування в ГО «СОГ «Ветеран» в розмірі 21 217,56 грн. (а.с. 22). Відповідно листа. №17 від 28.04.2022 року голова ГО «СОГ «Ветеран» надала письмову відповідь [PERSON] на заяву від 22.03.2022 року (а.с. 45-46). Згідно акту від 13.08.2022 року. [PERSON] приховав факт перебування на лікарняному (а.с. 59). Відповідно наказу №13-К від 13.08.2022 року змінено наказ №12-К від 05.08.2022 року та наказано звільнити [PERSON] від 13.08.2022 року перший день після виходу на роботу з лікарняного (а.с. 60). Догану [PERSON] було оголошено 16.03.2022 р. у зв`язку із тим, що позивач, незважаючи на заборону голови правління СОГ «Ветеран» відключати питну воду під час дії воєнного стану, самовільно відключив від питного водопостачання 1200 ділянок на території СОГ «Ветеран» (І та II масиви), грубо порушивши встановлений у даній громадській організації порядок проведення ремонтних робіт. Текст наказу № 6-к від 16 березня 2022 р. [PERSON] було оголошено у день його оформлення, однак у присутності співробітників СОГ «Ветеран» позивач відмовився від підпису про ознайомлення з ним. Натомість 22.03.2022 р. він подав заяву про свою незгоду із вищевказаним наказом (копію якої додав до позовної заяви), на яку отримав від СОГ «Ветеран» письмову відповідь за № 17 від 28.04.2022 р. (копія відповіді додається разом із доказом її особистого одержання [PERSON] - його підписом у журналі вихідної кореспонденції) - про відсутність підстав для скасування наказу № 6-к від 16.03.2022 р. [PERSON] , будучи ознайомленим із наказом № 6-к від 16.03.2022 р. у день його винесення, у тримісячний строк (ні з дати оголошення йому цього наказу, ні з дати одержання ним відповіді СОГ «Ветеран» № 17 від 28.04.2022 р. про відсутність підстав для його скасування) з відповідною заявою до суду не звертався, а у своєму позові не вказав жодних причин пропуску ним цього строку і не заявляв клопотань про його поновлення. Що стосується повторного протягом року невиконання без поважних причин обов`язків, що покладені на позивача [PERSON] посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку, то 02 серпня 2022 р. ним самовільно було залишено робоче місце, не виконано роботу щодо підключення питної води на ділянці № 62, 6 лінії 2 масиву СОГ «Ветеран». Від 03.08.2022 р. [PERSON] не з`явився на робочому місці вищевказаною адресою, хоча про необхідність закінчити невиконану ним роботу йому було повідомлено 02.08.2022 р. Систематичне невиконання [PERSON] , як заступником голови з господарської частини, розпоряджень голови СОГ «Ветеран» щодо заборони відключення від питного водопостачання в період дії воєнного стану, самовільне залишення ним робочого місця, ігнорування розпоряджень щодо підключення до питного водопостачання ставлять під загрозу життя та нормальні життєві умови членів СОГ «Ветеран», що має розцінюватися як невиконання позивачем його посадових функцій, перелік яких може змінюватися і без його згоди у період дії воєнного стану. V. Оцінка Суду. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. У відповідності\~до ст.\~221\~КЗпП України\~трудові спори\~розглядаються: комісіями по\~трудових спорах; місцевими загальними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і роботодавцем, застосовується незалежно від форми трудового договору. При цьому у відповідності до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У даному випадку [PERSON] , будучи ознайомленим із наказом № 6-к від 16 березня 2022 р. у день його винесення, у тримісячний строк (ні з дати оголошення йому цього наказу, ні з дати одержання ним відповіді СОГ «Ветеран» № 17 від 28 квітня 2022 р. про відсутність підстав для його скасування) з відповідною заявою до суду не звертався, а у своєму позові не вказав жодних причин пропуску ним цього строку і не заявляв клопотань про його поновлення. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. П.4 роз`яснено у Постанові Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 р.. встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Згідно зі ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вищевказаних вимог суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на це заслуговує на увагу Постанова ВП ВС від 15 вересня 2020 р. у справі № 205/4196/18 (провадження №14-670 цс 19), в якій зазначено наступне, цитуємо: «Велика Палата Верховного Суду зазначає, що гарантія частини третьої статті 40 КЗпП України поширюється на випадки припинення контракту з працівником за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України. А у разі порушення цієї гарантії негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення позивача, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки)». Схожий висновок міститься в Постанові ВС від 04 листопада 2020 р. у справі №389/2004/16-ц (провадження № 61-3903св20), а саме: «наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі.\~Аналогічний за\~змістом висновок\~висловлений також\~у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі N 545/1151/16-ц (провадження N 61-17196вв19), від 11 грудня 2019 року у справі N 522/3410/15-ц (провадження N 61-43676св18), від 16 червня 2020 року у справі N 750/8456/17 (провадження N 61-22946св18)». Таким чином, підстав для визнання незаконним наказу про оголошення позивачеві догани № 6-к від 16 березня 2022 р. немає, оскільки [PERSON] всупереч Постанови КМУ від 05 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (у відповідності до якої з 24 лютого 2022 року і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється припинення, зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі) було самовільно відключено від питного водопостачання 1200 ділянок на території СОГ «Ветеран» (І та II масиви), грубо порушено встановлений у даній громадській організації порядок проведення ремонтних робіт. Розділом 2\~Посадової інструкції,\~затвердженої головою\~СОГ «Ветеран»\~04.01.2019\~р.\~-\~до посадових\~функцій заступника\~голови з\~господарської частини\~(у\~даному випадку\~-\~ [PERSON] )\~відносяться у\~тому числі:\~господарська діяльність\~СОГ «Ветеран»; організація роботи і контроль за роботою обслуговуючого персоналу. Згідно з п.п.1 розділу 3 вищевказаної Посадової інструкції від 04.01.2019 р. заступник голови з господарської частини в своїй роботі підпорядковується голові СОГ «Ветеран», а згідно з п.п. 5.2 розділу 5 цього ж документа за невиконання Статуту, Правил внутрішнього розпорядку і розпоряджень голови СОГ «Ветеран» заступник голови з господарської частини може притягатися до дисциплінарної відповідальності, включаючи звільнення. Зміст господарської діяльності СОГ «Ветеран» становить передусім забезпечення членів даної громадської організації електроенергією, питною та технічною водою, газом, утримання у належному санітарно-технічному стані місць загального користування на території СОГ «Ветеран». Для цього СОГ «Ветеран» укладає відповідні договори із постачальниками комунальних послуг, за якими здійснює розподіл спожитих ресурсів між своїми членами та проводить розрахунки із постачальниками комунальних послуг за загальними приладами обліку. У відповідності з п. 2 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Як зазначено\~в ст.\~3\~Закону України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану»,\~у період\~дії воєнного\~стану роботодавець\~має право\~перевести працівника\~на іншу\~роботу,\~не обумовлену\~трудовим договором,\~без його\~згоди (крім\~переведення на\~роботу в\~іншу місцевість,\~на території\~якої тривають\~активні бойові\~дії),\~якщо така\~робота не\~протипоказана працівникові\~за станом\~здоров`я,\~лише для\~відвернення або\~ліквідації наслідків\~бойових дій,\~а також\~інших обставин,\~що ставлять\~або можуть\~становити загрозу\~життю чи\~нормальним життєвим\~умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed