Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання\~права на\~земельну частку\~(пай)\~в порядку\~спадкування з\~підстав зазначених\~у позовній\~заяві.\~Просить суд захистити\~його право\~на земельну\~частку (пай)\~в порядку\~спадкування за\~законом \~після смерті\~брата- [PERSON] та задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Рава-Руської\~міської ради\~Львівського району\~Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Крім того, на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті [PERSON] , яка витребовувалася судом із Жовківської державної нотаріальної контори. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28.08.1998 року. Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). З копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.4) вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Тобто, позивач - [PERSON] та [PERSON] є рідними братами. [PERSON] отримав право на середню земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ЛВ 082411, що зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів Липницької сільської ради за № 668 від 02.06.1997 року загальною площею 1,89 га в тому числі: рілля- 1,61 га та кормові - 0,28 га без визначення місця розташування земельної ділянки, що видно з копії довідки виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області за № 166 від 04.02.2022 року (а.с.9). Брат позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується копією довідки виданої виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області за № 1255 (а.с.10). Тобто, спадкування після смерті [PERSON] відбувається за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Суд враховує, що мати позивача та мати померлого [PERSON] - [PERSON] має право на частку в спадщині за законом після смерті сина - [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] 13.09.2006 року відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що свідчить її заява подана в Жовківську ДНК (а.с. 2 спадкової справи). Внаслідок звернення позивача у Жовківську державну нотаріальну контору, як спадкоємця за заповітом, було зареєстровано спадкову справу № 631, що підтверджується копією такої в матеріалах цивільної справи. Однак, Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 1275/01-16 від 24.12.2021 року фактично відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва їй необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Викладене підтверджується листом Жовківської ДНК № 1275/01-16 від 24.12.2021 року (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи, в тому числі і з копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON] . В шестимісячний строк після відкриття спадщини після смерті [PERSON] , ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Однак, як встановлено судом, у позивача відсутній правовстановлюючий документ нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я його брата. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого брата [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв після його смерті спадщину, оскільки не відмовився протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,89 умовних кадастрових гектара, яке належало померлому [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого, оскільки [PERSON] втратив цивільну правоздатність та дієздатність. А тому, суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved