Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини. В позові зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний момент розірваний, в якому [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Донька є інвалідом дитинства та проживає з позивачем, і перебуває на її утриманні. На сьогоднішній день [PERSON] досягла повноліття та навчається у комунальному закладі «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1», де має навчатись ще 2 роки. Донька продовжує проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач має таку можливість надавати допомогу доньці, проте добровільно цього не робить. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання в навчальному закладі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 04.10.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~відзиву на\~позовну заяву\~не надав. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . В шлюбі, [INFO] у них народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.09.2004р. Після розірвання шлюбу сторін і до теперішнього часу донька проживає з позивачем. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 22.03.2012 року і до повноліття дитини. На даний момент [PERSON] досягла повноліття та навчається у комунальному закладі «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1», що підтверджується довідкою від 14.09.2022 року №174. [PERSON] є інвалідом ІІ групи, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджуються наданими позивачем документами, які є належними та допустимими доказами по справі, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач згідно діючого законодавства звільнений від сплати судового збору, сума судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. має бути стягнена з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved