Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. 06.09.2022 року [PERSON] звернулася в суд з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог, посилалася на те, що її дівоче прізвище « [PERSON] », яке вона змінила після укладення шлюбу. Батьками позивача були [PERSON] та [PERSON] , шлюб між ними був розірваний 12.03.1976 року. Після розірвання шлюбу мати позивача змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка проживала в с. Слобідка, Косівського району Івано- Франківської області. При житті мати позивача належно розпорядилася своїм майном та залишила заповітне розпорядження на користь [PERSON] . Позивач зазначає, що іншим спадкоємців за заповітом чи за законом немає, а тому вона єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. У шестимісячний термін [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Фединчука С.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Заява була прийнята, зареєстрована і відкрита 20.09.2021р. Після смерті матері позивача спадщина відкрилася на спадкове майно, яке складається з двох земельних ділянок : площею 0,2100 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0600 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншим майном, яке належало матері позивача при житті, вона розпорядилася та подарувала [PERSON] 16.02.2006 р. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Вищезгадані земельні ділянки не були передані матері позивача в приватну власність в зв`язку з тим, що вона померла та не закінчила оформлення приватизації. Так, 20.10.2020 р. рішенням сесії Слобідської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області матері позивача, [PERSON] , було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. При житті матері позивача, на її ім`я, були виготовлені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку площею 0,2100 га по [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0600 га по [ADDRESS] . Відведені в натурі та узгоджено зовнішні межі земельних ділянок. Земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери , а саме земельній ділянці площею 0,2100 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер: 2623685701:02:003:0003 та земельній ділянці площею 0,0600 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в [ADDRESS] присвоєно кадастровий номер: 2623685701:02:003:0004. Позивач зазначає, що вищезгаданими земельними ділянками її матір [PERSON] при житті користувалися і вони були занесені та обліковані в погосподарській книзі по с. Слобідка Косівського району Івано-Франківської області. 18.08.2022р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Фединчук С.І. з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадані земельні ділянки, але їй було відмовлено в зв`язку з тим, що вона не надала нотаріусу документи, що посвідчують право власності та державної реєстрації права власності на земельні ділянки на ім`я матері [PERSON] . З цих підстав, [PERSON] просила суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,2100 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2623685701:02:003:0003 та земельну ділянку площею 0,0600 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 2623685701:02:003:0004, після смерті матері [PERSON] . Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.3)/ Відповідач Кутська селищна рада Косівського району Івано- Франківської області, будучи належним чином повідомленою, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, однак подала клопотання, у якому просила проводити розгляд справи без участі представника Кутської селищної ради. Позовні вимоги визнали (а. с.64). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.09.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 06.10.2022 року (а.с. 59). Ухвалою суду від 06.10.2022 року підготовче засідання було закрите та призначено справу до судового розгляду на 31.10.2022 року. (а.с. 61). Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.04.2021 року (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.08.1963 року, зазначено, що [PERSON] 17.05.1959 є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). Згідно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 26.11.1976 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано, а останній змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », яке мала при народженні (а.с. 48,53). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , позивач [PERSON] [INFO] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 45). Відповідно до копії заповіту від 04.08.2005 року, встановлено, що [PERSON] (померла) зробила розпорядження щодо свого майна та заповіла його [PERSON] (а.с. 10). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66494230, встановлено, що було здійснено реєстрацію спадкової справи № 68330111 від 20.09.2021 року (а.с. 6). При житті [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ,що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копію договору дарування, копією витягу з Державного реєстру правочинів № 1152125 від 16.02.2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9966160 від 28.02.2022 року. (а.с.11-13) Відповідно до копії облікової карти об`єкта погосподарського обліку встановлено, що [PERSON] (померла), користувалася земельними ділянками в межах площі 0,34 га. з 2016 по 2017 рік. (а.с.15-16) Згідно копій витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та копій проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлено, що [PERSON] (померла) здійснювала оформлення приватизації на земельні ділянки, якими користувалася. (а.с. 20-44) Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, а саме двох земельних ділянок площами 0,600 га. та 0,2100 га. становить 89\~100 (вісімдесят дев`ять тисяч сто) гривень. (а.с. 8) У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності та державної реєстрації права власності на ім`я [PERSON] (а.с. 7 ) Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно п.23 постанови пленуму\~Верхового суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В пункті п.3.3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] , що підтверджуються копією заповіта від 04.08.2005 року, який посвідчений нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Ромовською О.В. (а.с. 10) та копією постанови нотаріуса про відмову в у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 7). [PERSON] (померла) не закінчила оформлення приватизації на вищезгадані земельні ділянки, на які 20.10.2020р. рішенням сесії Слобідської сільської ради Косівського району Івано-Франківської област, було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що спадкодавець [PERSON] за життя володіла вищезазначеним майном, спадкоємець [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, спору щодо спадкового майна немає, однак оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим її право підлягає захисту у судовому порядку.

Outcome: approved