Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Представник Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини - [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Вказує на те, що до УПЗСН у м. Слов`янську, звернулася [PERSON] , яка пояснила, що вона проживає за адресою по [ADDRESS] , та мешканці під`їзду № 2, за вказаною адресою занепокоєні за своє життя, оскільки у квартирі [ADDRESS] , вищевказаного будинку проживає [PERSON] , яка є інвалідом 1 групи по зору, проживає разом із своєю малолітньою донькою [PERSON] , 18 жовтня 2011 року та постійно забуває закривати крани із водопостачання, газові крани, крім того вона проживає разом із своїм співмешканцем, з яким разом вони вживають алкогольні напої, до них приходять невідомі особи, які залишаються спати у квартирі, дитина слухає нецензурну лексику та в квартирі відбуваються щоденні вечірки. Органом опіки було встановлено, що [PERSON] інвалід зору, зловживає спиртними напоями разом із співмешканцем та його друзями, дитина недоглянута, одяг брудний, неохайний, в кімнатах відсутнє місце для відпочинку дитини. Через зловживання алкоголем, дитину часто залишають на вулиці без нагляду , для дитини відсутнє ліжко та іграшки. Вказує на те, що [PERSON] двічі на тиждень відвідує соціальний робітник КУ «Територіальний центр соціального обслуговування», яким встановлено, що [PERSON] вживає спиртні напої, а дитина бігає сама на вулиці. Вважає, що мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків , не створила належних умов для розвитку малолітньої дитини, дитина виховується без догляду, не має необхідних речей, в родині виникають загрози для життя та здоров`я дитини, виникають випадки фізичного насилля, які можуть призвести до загрози життю дитини. Приймаючи до уваги наведене, а також необхідність вирішення питання щодо подальшої долі дитини, надання малолітній соціального захисту, орган Опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким відібрати без позбавлення батьківських прав у відповідача, її малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача, на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття на особовий рахунок дитини відкритий у відділенні ПАТ «Державний Ощадний Банк України». В судове засідання представник позивача [PERSON] , не з`явилася, до суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала та наполягала на його задоволенні з підстав наведених в ньому. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комунальний заклад «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янську Донецької області», в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив суд розглянути справу без участі представника, на задоволенні позову наполягав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Слов`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, неодноразово повідомлений про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Лещенко С.В., повідомлені належним чином про дату та час розгляду справи в суді в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, заперечували проти задоволення позовних вимог. Крім цього відповідачка [PERSON] надала письмові пояснення до суду, відповідно до яких заперечувала проти задоволення позову, вказала на те, що її малолітня донька [PERSON] постійно проживала із нею, вона належним чином приділяла їй увагу, дитина завжди мала одяг який відповідає сезону, була забезпечена їжою, та не мала недостатку в ньому, в квартирі де вони проживали було місце для дитини, там де вона проводила свій досуг. Ніякого насильства по відношенню до дитини не було. Вказала на те, що в лютому 2022 року представник органу опіки та піклування, за вказівкою суду, проводив обстеження житлових умов її проживання, з їх слів умови проживання були задовільні, однак оформити відповідь до суду представник органу опіки відмовився, оскільки почалися військові дії на території України. Зазначила, що на теперішній час її дитина знаходиться в інтернаті куди її було евакуйовано із іншими дітьми. Вона кожного дня спілкується із дочкою, та із завідувачем інтернату [PERSON] з приводу своєї дитини, цікавиться життям доньки у інтернаті та її здоров`ям. Зазначила, що на теперішній час вона теж евакуювалася із міста Слов`янська до м. Кам`янське Дніпропетровської області, зазначила, що міською владою їй було надано двокімнатну квартиру в якій вона створила належні умови для проживання її малолітньої доньки [PERSON] . Судом в ході розгляду цивільно справи було замінено назву позивача, встановлено, що первісним позивачем по справі було визначено Орган опіки та піклування Слов`янської міської рада. Указом Президента України «Про утворення військово-цивільної адміністрації» № 210/2021 від 26.05.2021 утворено Слов`янську міську військово-цивільну адміністрацію Краматорського району Донецької області (ідентифікаційний код44278614).Керівником Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації прийнято розпорядження від 30.09.2021 № 49 «Про можливість здійснення Слов`янською міською військово-цивільною адміністрацією Краматорського району Донецької області повноважень виконавчих органів Слов`янської міської ради». Крім цього, Указом Президента України від 30.03.2022 № 188/2022 «Про утворення військової адміністрації в населених пунктах у Донецькій області» на базі Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації утворено Слов`янську міську військову адміністрацію. Розпорядженням начальника Слов`янської міської військової адміністрації від 31.03.2022 № 1 «Про заходи з утворення Слов`янської міської адміністрації Краматорського району Донецької області» Слов`янську міську військову адміністрацію перейменовано на Слов`янську міську військову адміністрацію, тобто Слов`янська міська військова адміністрація здійснювала повноваження, віднесені законом до відання виконавчих органів Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації. Тому суд приходить до переконання, що належним позивачем по справі має бути Орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серія: [NUMBER] виданого 09 квітня 2021 року, [PERSON] народилася [INFO] в м. Слов`янську Донецької області, та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135, Сімейного кодексу України, відомості про батька дитини - [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно із посвідченням серії [NUMBER] , виданого [PERSON] , остання отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 1 групи по зору. Вказане посвідчення видано довічно. Відповідно до звернення [PERSON] від 16 січня 2019 року, остання вказала що мешканці під`їзду № 2 будинку № 5 занепокоєні тим, що їхня сусідка [PERSON] яка є інвалідом 1 групи по зору, проживає разом із своєю малолітньою донькою [PERSON] , 18 жовтня 2011 року та постійно забуває закривати крани із водопостачання, газові крани, крім того вона проживає разом із своїм співмешканцем, з яким разом вони вживають алкогольні напої, до них приходять невідомі особи, які залишаються спати у квартирі, дитина слухає нецензурну лексику та в квартирі відбуваються щоденні вечірки Відповідно до листа УСЗН Слов`янської міської ради 07-11/381 від 29 січня 2019 року, управлінням розглянуто звернення [PERSON] , та надано розпорядження перевірити вказані факти [PERSON] . Службі у справах дітей. Згідно із листом Комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янську Донецької області» 01-26/224 від 20 травня 2019 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома з дворазовим безкоштовним відвідуванням на тиждень соціальним робітником. Реагуючи на доповідну записку соціального робітника [PERSON] , щодо занепокоєння з приводу неможливості зв`язатись телефоном з підопічною і потрапити до квартири для надання соціальної допомоги сім`ї. Зі слів сусідів, [PERSON] весь тиждень випиває зі співмешканцем і не виходить на вулицю, а донька бігає на подвір`ї із собакою. Побачивши соціального робітника, дитина кинулась до неї в обійми, зрадівши незнайомій людині. На питання де мама і що вона робить і чому не відчиняє дверей, дитина замовчала. Відповідно до інформації Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 57 від 09 листопада 2020 року, [PERSON] , [INFO] , має на вихованні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає із співмешканцем [PERSON] , [INFO] . Дорослі мають схильність до вживання алкогольних напоїв. [PERSON] перебуває на обліку у Слов`янському міськрайонному відділі ДУ Центр пробації». Відповідно до інформації КНП Слов`янської міської ради « Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Слов`янська» № 01-33/133 від 24 лютого 2021 року, [PERSON] знаходиться під наглядом сімейного лікаря як особа інвалідністю 1Б групи загального захворювання по зору. Відповідно до інформації ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, щодо протиправних дій відносно малолітньої [PERSON] , встановлено факт вчинення фізичного насильства [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , в подальшому відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП, та проведено профілактичну бесіду. Відповідно до довідки Комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янську Донецької області» № 210 від 12 квітня 2021 року, малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває у зазначеному закладі з 11 лютого 2021 року, на підставі направлення служби у справах дітей Слов`янської міської ради від 11 лютого 2021 року. При первинному медичному огляді дитини, було виявлено, що дитина мала педикульоз. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї(інформація за період з 31 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року), вбачається, що родина неповна, [PERSON] інвалід по зору, зловживає спиртними напоями разом із співмешканцем, дитина недоглянута, одяг брудний, за місцем проживання відсутнє місце для відпочинку дитини, через залежність [PERSON] виникають проблеми у останньої із сусідами. Згідно із висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації, вважає за доцільне відібрати дитину [PERSON] у її матері [PERSON] , оскільки остання самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини, не створила належних умов для розвитку малолітньої дитини, дитина виховується без догляду, не має необхідних речей, в родині виникають загрози для життя дитини. Відповідно до довідки № 1208-5002269716 від 25 жовтня 2022 року, [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа та має фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із положеннями Закону та роз`яснень, наведених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Так органом опіки та піклування представлені докази того, що відповідачка, мати малолітньої [PERSON] , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання малолітньої дитини - [PERSON] , не створила належних умов для розвитку дитини, дитина виховується без догляду, не займається її вихованням та утриманням, внаслідок чого у позивача є сумнів. Суд зважає на представлені позивачем докази, разом з тим, приходить до висновку, що вони не є достатніми саме для того, щоб застосувати до відповідачки такі суворі наслідки невиконання батьківських обов`язків - як відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. На думку суду, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим, враховуючи представлені відповідачем в письмові пояснення відповідно до яких [PERSON] підтримує зв`язок із дитиною, цікавиться її життям та здоров`ям у завідуючої інтернату, де на теперішній час перебуває дитина, те що [PERSON] перебуває у безпечному місці, як переселенка, що підтверджується довідкою ВПО № 1208-5002269716, забезпечила умови проживання себе та дитини, крім цього суд враховує те, що докази надані позивачем датовані 2019 та 2020 роками, суд приходить до висновку, що з моменту надання доказів позивачем пройшло чимало часу, та на сьогодні відповідачка змінила свій спосіб життя та своє відношення до дитини. Суд також зважає на ту обставину, що у судовому засіданні не встановлено, що відповідачка має певні залежності, за якими вона не може здійснювати догляд за дитиною та може змінити свою поведінку у будь-яку мить, внаслідок чого дитина знову залишиться без належного батьківського нагляду. За встановлених обставин, суд приходить до переконання про відсутність доведених передбачених законом підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу як відібрання дитини без позбавлення батьківських прав відносно її дитини. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову в частині відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та відмову в його задоволенні. У зв`язку із наведеним, позовні вимоги органу опіки та піклування органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина, які є похідними, також не підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed