Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну чатку (пай) розміром 26,75 в ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності ЗАТ «Дністер», виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076626 від 05.042019 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали його батьки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батькові [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна частка (пай) розміром 26,75 в ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності ЗАТ «Дністер». [INFO] батько [PERSON] помер (мати [PERSON] померла [INFO] ). Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, яке він ще за життя заповів йому. Він прийняв спадщину та бажає оформити її на своє ім`я. Вказав, що мати [PERSON] тривалий час з 2016 року проживала у сестри в Рогатинському районі, де і померла, на обов`язкову частку в майні батька не претендувала, свою частку майна заповіла сестрі [PERSON] . Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як вищевказаний сертифікат на земельну частку (пай), був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] . У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну чатку (пай) розміром 26,75 в ум.кад.га, що знаходиться в колективній власності ЗАТ«Дністер», виділену на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076626 від 05.04.2019 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак на електронну адресу суду надіслала заяву (а.с. 68), в якій позов визнала, просила його задовольнити, справу розглянути у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги № 6 с. Ісаків Петрівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Ісаківським старостинським округом Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 123 від 09.09.2022 року, станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] , який числився колгоспним двором, були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (батько позивача), [INFO] , дружина [PERSON] (мати позивача), [INFO] (а.с. 10). [PERSON] (батько позивача) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0076626 від 05.04.2019 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06.05.2019 року за № 137, належало право на земельну частку (пай) розміром 26,75 в ум.кад.га, у землі, що перебуває в колективній власності ЗАТ «Дністер», наділеного на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року за №\~296 (а.с. 3). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 12, 13). Ще за життя року [PERSON] (батько позивача) посвідчив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті з рухомого і нерухомого майна і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 07.11.2016 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, так як був зареєстрований та проживав разом із батьком, що підтверджується довідкою Ісаківського старостинського округу Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 124 від 09.09.2022 року (а.с. 9) Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~17/2019 від 11.04.2019 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (батько позивача) (а.с. 41-67), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Мати позивача [PERSON] 12.08.2019 року склала заяву, яка посвідчено приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я. (а.с. 49), відповідно до якої відмовилася від одержання свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку після смерті чоловіка [PERSON] . Крім того,\~позивач [PERSON] частково оформив спадщину за заповітом після смерті батька на спадкове майно, яке не є предметом розгляду даної справи (а.с. 61 зворот). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) розміром 26,75 в ум.кад.га у землі, яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Дністер» в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 323/02-31 від 30.08.2022 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачу [PERSON] належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved