Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

05.09.2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] . За життя батько змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з копією поквартирної карточки, за адресою: [ADDRESS] , з 15.10.1981 року зареєстрований [PERSON] , а позивач зареєстрований з народження - 1992 року. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 22.07.2022 року № 293 позивача визнано наймачем квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача - його батька [PERSON] . Він виявив бажання приватизувати вказану квартиру та звернувся з метою реалізації свого права до управління «Центр надання адміністративних послуг м.Суми» Сумської міської ради. Однак управління «ЦНАП у м. Суми» СМР листом від 10.08.2022 року № 14.01-15/523 відмовило позивачеві у передачі вищевказаної квартири у приватну власність у зв`язку з відсутністю ордера на житлове приміщення. Тому просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо приватизації за ним квартири [ADDRESS] , без надання ордера на жиле приміщення. Ухвалою суду від 06.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі із зазначених підстав, просили їх задовольнити. Представник відповідача Сумської міської ради в особі Управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на ст.58 ЖК України та п.п.18, 19, 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що на підставі рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 22.07.2022 року № 293 [PERSON] визнано наймачем квартири [ADDRESS] замість попереднього наймача - його батька [PERSON] . Позивач з народження, а саме з 1992 року зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 20.01.2021 року, квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності Сумської міської об`єднаної територіальної громади. Факт правомірного проживання та реєстрації місця проживання позивача у квартирі [ADDRESS] , підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради за №14.03-08/92691 від 19.01.2022 року. Згідно довідки виданої ПАТ «Державний ощадний банк України» філії Сумського обласного управління №116.145-33/22 від 20.01.2022 року [PERSON] в основних списках на отримання приватизаційних цінних паперів значиться. Житловий чек не використаний. Як встановлено під час розгляду справи, за повідомленням Державного архіву Сумської області у протоколах засідань виконкому за 1976 рік відомостей про виділення квартири батьку позивача за адресою: [ADDRESS] немає. Документи радгоспу «Тепличний» на зберігання до архіву не надходили. Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири, позивач звернувся з заявою до органу приватизації Управління «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради. На своє звернення щодо приватизації квартири [ADDRESS] , [PERSON] отримав відповідь від 10.08.2022 року № 14.01-15/523, що йому відмовлено у передачі вищевказаної квартири у приватну власність у зв`язку з відсутністю ордера на житлове приміщення. Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 5 ст.\~16\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст.\~8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Однак, отримати копію ордеру неможливо, так як в організації, яка обслуговує будинок, відсутній такий документ. Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Тому, посилання відповідача на те, що позивач не має права на приватизацію згідно з положенням ст.58 Житлового Кодексу України, оскільки не надала копії ордеру є безпідставним. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку не визнавався, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного нею житла, саме з підстав відсутності ордеру. Таким чином, дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, крім того, відсутні перешкоди, передбачені Законом щодо приватизації, а відсутність копії ордеру позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved