Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

У квітні 2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач просить суд зобов`язати [PERSON] знести самочинно збудований об`єкт розміщений на земельній ділянці за кадастровим номером 1210100000:02:291:0013. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідачем, у порушення приписів ЗУ «Про основи містобудування» здійснюється будівництво (перебудова) об`єкту нерухомості на земельній ділянці за кадастровим номером 1210100000:02:291:0013. З огляду на те, що вказані дії відповідача порушують приписи закону, які регулюють механізм будівництва/перебудови, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Від відповідача надійшов відзив доводи викладені у якому зводяться до незгоди з заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем на підтвердження своїх доводів не надано жодного доказу, а також останнім не наведено яким саме чином дії що відбуваються на земельній ділянці за кадастровим номером 1210100000:02:291:0013 порушують його права. Ухвалою від 12.04.2019 року позов [PERSON] залишено без руху, у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України. Ухвалою від 20.06.2019 року відкрито провадження у справі. У зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Куцеволу В.В. яким за ухвалою від 02.02.2021 року її прийнято до провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.06.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача у судовому засіданні, перечувала проти заявлених позовних вимог та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду спарви повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Позивачем до позовної заяви було додано тільки копію його паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, доказів на підтвердження обставин зазначених у позовній заяві під час розгляду справи надано не було. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. За змістом частин 4, 7 статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах (власник, користувач земельної ділянки, відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування), можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові від 11.05.2022 прийнятій за результатами розгляду справи №619/282/18, на позивача покладено обов`язок довести не лише факт самочинного будівництва, а й порушення його прав як власника суміжної земельної ділянки таким самочинним будівництвом та обґрунтованості захисту його прав лише у такий спосіб, як знесення. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва\~інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на те, що позов не містить будь-якого обґрунтування доводів позивача щодо порушення його прав діями відповідача та враховуючи відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів існування будь-якої будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:02:291:0013, заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Також, суд звертає увагу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що покладає обов`язок на кожну зі сторін по наданню доказів на обґрунтування своєї позиції, в тому числі шляхом пред`явлення клопотань щодо витребування таких, чого позивачем зроблено не було. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed