Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 24.12.2019 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовим запис№ 334. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24.12.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який був зареєстрований 24.12.2019 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовим запис№ 334. Від шлюбу спільних дітей не мають. Як вказує позивач, що в перші місяці після укладання шлюбу з відповідачем зрозуміли, що мають різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Наразі шлюб існує лише формально. Окрім того, позивач зазначає, що останнім часом проживала з іншим чоловіком, а відповідач забрав свої речі та більше вона його не бачила. Необхідність звернення з позовом про розірвання шлюбу обумовлена тим, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між позивачем та відповідачем стало неможливим. Згідно автоматичного розподілу справи між суддями від 29.08.2022 року зазначена позовна заява передана для розгляду судді Бакуменко А.В. Ухвалою від 20 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Жодних заяв чи клопотань в судове засідання не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи встановлено, що 24 грудня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Самарському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що, того ж числа видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 334. Від укладеного шлюбу спільних дітей не мають. Як зазначено позивачем, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання, припинені. Причиною цього стали різні погляди на шлюб, погіршення стосунків, втрата почуття любові та поваги, внаслідок чого, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими та суперечить її інтересам. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки, як встановлено судом, примирення між сторонами не можливе, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи той факт, що позивач по справі [PERSON] ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська тимчасово утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарання (№4) та не має можливості сплатити судовий збір за подання позову до суду про розірвання шлюбу, суд вирішує покласти обов`язок сплати судового збору за результатами розгляду справи на відповідача по справі, а саме [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved