Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,9900 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048273 від 20.09.2001 року в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що її матері [PERSON] на праві власності належала вищевказана земельна ділянка. [INFO] мати [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, позивач вступила в управління спадковим майном після смерті матері (батько [PERSON] помер [INFO] ) та бажає оформити право власності на вищевказану земельну ділянку на своє ім`я. В нотаріальному порядку їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0.9900 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048273 від 20.09.2001 року в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві у випадку її неявки в судове засідання просила розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, проти задоволеня позову не заперечує та просив розглянути справу без участі представника міської ради (а.с. 32, 33). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на земелю серії IІ-ІФ № 048273 від 20.09.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 45, [PERSON] (мати позивача), на підставі рішення Грушківської сільської Ради народних депутатів від 02.05.2000 року, належало право власності на земельну ділянку, площею 0,9900 га, яка розташована в [ADDRESS] , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 3). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2611875452021 від 14.07.2021 року розмір земельнаї ділянка площею 0,9900 га з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області та належить [PERSON] має кадасторовий номер 2625682500:02:003:0053 (а.с. 4). Позивач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). 06.05.1978 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та після одруження їй присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 8). [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, а [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копіями повторних свідоцтв про смерть (а.с. 6, 7). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (мати позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном, проживали разом, вели спільне господарство, проводила похорон померлої матері, що підтверджується довідкою Грушківського старостинського округу № 13 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 415 від 03.06.2021 року (а.с. 24). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 198/2021 від 17.06.2021 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. після смерті [PERSON] (мати позивача) (а.с. 20-31), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну ділянку площею 0,9900 га, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини за законом на земельну ділянку у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, який належить померлій [PERSON] (мати позивача), був виданий після її смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославською Н.В. № 772/02-31 від 01.12.2021 року (а.с. 9). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved