Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Представник позивача адвокат Савчук О.В. в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається двох земельних ділянок згідно одного державного акту, а саме земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,5816 га на території Пальчиківської (стара назва Кировської) сільської ради Полтавського району Полтавської області та житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Просив визнати за [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) в порядку спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок «А-1, а, а 1» загальною площею 85,9 м. кв., сарай «Б», вхідний погріб «В»», ворота з хвірткою №3, огорожу №4, вигріб №5, що знаходяться в [ADDRESS] ; земельну для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5816 га в с.Келебердівка Полтавського району Полтавської області. \~ \~ \~ \~У судове засідання\~\~представник [PERSON] адвокат Савчук О.В. не з`явився, попередньо надавши заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Полтавської міської ради Рудич Н.С. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому посилалась на те, що постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали спадкодавцю [PERSON] , при цьому постанова нотаріуса не містить відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Також зазначила, що позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, що унеможливлює визнання права власності на спадкове майно без визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В судове засідання представник відповідача не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 21 грудня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). З метою оформлення спадщини після своєї матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. з наявними у нього документами на спадкове майно. Після розгляду поданих документів, нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2022 року. Підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину стало відсутність оригіналу державного акту на земельні ділянки [PERSON] та відсутність документу, що підтверджує право власності на житловий будинок за спадкодавцем. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. від 08 листопад 2022 року [PERSON] також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , після померлої [PERSON] . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало відсутність документа, які б підтверджували склад спадщини, а саме, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Таким чином спростовується твердження представника відповідача про те, що постанова нотаріуса не містить відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Спадковий будинок згідно договору купівлі-продажу від 09 квітня 1988 року належав [PERSON] , чоловіку [PERSON] . Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] оформила у спадок даний житловий будинок двома правовстановлюючими документами: 1/2 частину будинку як дружина після померлого [INFO] чоловіка у спільній власності подружжя та 1/2 частину будинку в порядку спадкування. Позивач надав нотаріусу лише свідоцтво про право про право власності від 28 грудня 1990 року, згідно якого [PERSON] отримала у власність 1/2 частину будинку у спільному майні подружжя, набутому за час шлюбу. Інший документ на частину будинку в порядку спадкування втрачений. Доказом того, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям є копі вищевказаного свідоцтва про право власності від 28 грудня 1990 року. [PERSON] весь час проживала у зазначеному житловому будинку, що підтверджується довідкою Пальчиківського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади від 18 жовтня 2021 року. Згідно довідки від 19 серпня 2022 року Пальчиківського старостинського округу Полтавської міської територіальної громади, на території якого знаходиться спадковий будинок (стара назва Кіровською сільська рада Полтавського району) за даними погосподарської книги №1 с.Пальчиківка, житловий будинок в [ADDRESS] належав [PERSON] . Щодо земельних ділянок, згідно копій державного акту серії ІІІ-ПЛ №023320 від 15 травня 2001 року, [PERSON] мати позивача, володіла земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд площею 0,2684 га в [ADDRESS] та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,5816 га в с.Келебердівка на території Пальчиківської (стара назва Кіровської) сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно ст.121 Земельного кодексу України громадяни мають право на володіння, користування і розпорядження земельними ділянками для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в сільській місцевості площею до 0,25 га. Позивач не може оформити земельну ділянку у спадщину для будівництва житлового будинку, зареєструвавши її площею 0,2684. Тож, позивач замовив зйомку на земельну ділянку площею 0,2500 га. Крім позивача інші спадкоємці, що мають право на спадщину за законом та заповітом після померлої [PERSON] відсутні. Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та відповідності наданих документів вимогам чинного законодавства. Отже оформлення спадщини нотаріусом можливо лише за наявністю оригіналів зареєстрованих правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державної реєстрації. Неможливість оформлення свідоцтва про право на спадщину позбавляє спадкоємців за законом можливості вільно розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 328 УК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. К силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як свідчить п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 8 від 30 травня 2008 року відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За умови відсутності інший спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців крім позивача, який має намір оформити спадщину законом не має. Згідно технічного паспорту, що виготовлений станом на 19 листопада 2021 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» спадкове майно в [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1, а, а1» загальною площею 85,9 м. кв., сараю «Б», вхідного погребу В», воріт з хвірткою №3, огорожі №4, вигрібу №5. Всі будівлі збудовані до 1991 році, реконструкція не проводилась, тобто згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкт, розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. Оформити право власності в порядку спадкування на 1/2 частину спадкового житлового будинку, позивач [PERSON] не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нього за спадкодавцем, а також втрачений оригінал державного акту серії ІІІ-ПЛ № 023320 на земельні ділянки, що належали спадкодавцю. Тому, позивач змушений звернутися до суду для визнання права власності на належну йому частку спадкового майна. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.\~\~ Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved