Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що в даний час вона, [PERSON] , звернулася до Відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з проханням здійснити їй призначення пенсії та надала необхідні документи, зокрема довідку №312/2406-22 від 20.07.2022 року, видану Кіцманською районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості, архівну довідку №1/1503 від 29.07.2022 року, видану Державним архівом Чернівецької області, та трудову книжку серія [NUMBER] від 10.03.1980 року, однак їй було роз`яснено, що дані довідки та трудова книжка не можуть бути враховані для зарахування трудового стажу, тому, що в них не правильно зазначено її прізвище, а саме « [PERSON] , [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Посилається на те, що належність їй вище зазначених довідок та трудової книжки підтверджується паспортом громадянина України, карткою особи-платника податків, довідкою про зміну прізвища, свідоцтвом про шлюб. Враховуючи наведене, просила заяву задовольнити. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник зацікавленої особи - ГУ ПФУ в Чернівецькій області в судове засідання не зявився, онак скерував на адресу суду зяаву про розгляд справи без участі представника. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Так, ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1-2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.315 ЦПК України, в окремому провадженні суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Так в судовому засіданні встановлено, що заявниця згідно паспорта громадянина України [NUMBER] від 19.12.2001 року та картки особи-платника податків значиться [PERSON] (а.с.3-5). Згідно свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER] від 27.11.1976 року вбачається, що остання народилася як [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00036233563 від 21.07.2022 року вбачається, заявниця після реєстрації шлюбу змінила прізвише на " [PERSON] " (а.с.14). Довідкою, виданою відділом РАЦСу стверджується те, що [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Згідно свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] від 17.12.2001 року, виданого повторно прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження сина заявниці [PERSON] , батьками останнього зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно Довідки №312/2406-22 від 20.07.2022 року, виданої Кіцманською районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості заявниця значиться як [PERSON] (а.с.7). Згідно архівної довідки №1/1503 від 29.07.2022 року, виданої Державним архівом Чернівецької області заявниця значиться як [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до трудової книжки серія [NUMBER] від 10.03.1980 року вбачається, що заявниця значиться як [PERSON] (а.с.9). Враховуючи обставини справи, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявниці з метою оформлення пенсії, в іншому порядку встановити факт належності вказаних довідок та трудової книжки, остання немає можливості, а тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Outcome: approved