Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Директор КП «ТЖКП» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг. Позовну вимогу мотивує тим, що рішенням Тернівської міської ради від 28 березня 2007 року за № 140 КП «ТЖКП» є виконавцем житлово-комунальних послуг у м. Тернівка. Відповідач є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , та користується комунальними послугами. Позивачем своєчасно надаються житлово-комунальні послуги. Натомість, у відповідача виникла заборгованість по сплаті за отримані комунальні послуги за період з 01 червня 2019 року по 01 вересня 2022 року складає 28707,88 грн., яка складається з послуг: водопостачання у сумі 27976,15 грн., поводження з побутовими відходами у сумі 698,33 грн., абонентське обслуговування (водопостачання та водовідведення) у сумі 19,88 грн., абонентське обслуговування (поводження з побутовими відходами) у сумі 13,52 грн. зазначає, що 18 травня 2020 року контролерами абонентського відділу КП «ТЖКП» проводилися роботи по перевірці правильного обліку користування води абонентом за адресою: [ADDRESS] , та при перевірці було виявлено самовільне зняття пломби з приладу обліку в колодязі, який знаходиться у дворі споживача, про що було складено акт №178 від 18 травня 2020 року. На момент складання акту і прийняття рішення комісією КП «ТЖКП» власником будинку був [PERSON] , а [PERSON] був зареєстрований в даному будинку і фактично користувався послугами КП «ТЖКП». Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за: абонентське обслуговування (водопостачання та водовідведення) 19,88 грн., поводження з побутовими відходами в сумі 698,33 грн., водопостачання в сумі 27976,15 грн., абонентське обслуговування (поводження з побутовими відходами) в сумі 13,52 грн., та судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Представник позивача надала суду письмову заяву в якій просить цивільну справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року за № 140 виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді м. Тернівка визначено КП «ТЖКП». Відповідно до виписки з адресної картки, наданої начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] з 13 червня 2019 року зареєстрований [PERSON] . Відповідно до акту №178 перевірки приладів обліку (ПО) комунальних послуг від 18 травня 2020 року, складеного представниками ТП «ТЖКП» в присутності [PERSON] , встановлено, що під час перевірки показників ПО комунальних послуг (лічильнику води) виявлено самовільне зняття пломби. Відповідно до Витягу з протоколу засідання комісії КП «ТЖКП» з розгляду актів порушень з отримання послуг водопостачання та водовідведення від 31 липня 2020 року, витрати води склали 1,27 м3/год, сума до сплати 18992,09 грн. Відповідно до довідки абонентського відділу КП «ТЖКП» заборгованість станом на 01 вересня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , обліковий рахунок № [NUMBER] , складає 28707,88 грн., з них: абонентське обслуговування (теплопостачання) - 00,00 грн., вивезення побутових відходів 698,33 грн., абонентське обслуговування (водопостачання та водовідведення) 19,88 грн., водопостачання 27976,15 грн., теплопостачання 00,00 грн., управління багатоквартирним будинком 00,00 грн., абонентське обслуговування (сміття) 13,52 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2\~ст. 7 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 214/7766/15-ц. Позивач фактично надавав відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач не відмовлялася від них. Будь-яких спорів щодо вартості розміру наданих послуг не має. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526\~ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5.18 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190 (чинних на момент складання акту №178 від 18 травня 2020 року) споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань\~засобів обліку,\~ запірної\~арматури,\~ манометра\~та \~іншого обладнання\~вузла обліку\~незалежно від\~місця його\~розташування. \~Знімати засоби\~обліку,\~ здійснювати\~будь-які\~заміни їх\~частин або\~ зміни\~ положення\~ на\~ водомірному\~ вузлі,\~ де\~їх встановлено,\~знімати \~пломби,\~ накладені\~ \~органами \~ Держспоживстандарту\~ \~або виробником,\~ має\~ право\~ лише\~ виробник\~ або\~ споживач\~за дозволом\~виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.п.\~3.3,\~3.4\~Правил користування\~системи централізованого\~комунального водопостачання\~та водовідведення\~в населених\~пунктах України,\~затверджених Наказом\~Міністерства з\~питань житлово-комунального\~господарства України\~від 27\~червня 2008\~року №190\~(чинних\~на момент\~складання акту\~№178\~від 18\~травня 2020\~року)\~У \~разі \~безоблікового водокористування\~виробник виконує\~розрахунок витрат\~води за\~пропускною спроможністю\~труби вводу\~ при\~швидкості \~руху \~води \~в ній\~2,0\~м/сек\~та дією\~її повним\~перерізом протягом\~24\~годин за\~добу.\~ Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць. Таким чином, між Комунальним підприємством «Тернівське житлово-комунальне підприємство» та відповідачем існують фактичні договірні відносини, що породжують цивільні права та обов`язки за відсутності письмового договору, як такого, оскільки підприємство надає житлово-комунальні послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення, утримання будинків і прибудинкових територій. Отже, відповідач зобов`язаний сплатити гроші за надані комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг, виходячи з факту надання житлово-комунальних послуг до квартири, що розташована в багатоквартирному житловому будинку, та ґрунтується на законі. Крім того, відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу звернення до КП «ТЖКП» щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ТЖКП» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 28707,88 грн., з них: вивезення побутових відходів 698,33 грн., абонентське обслуговування (водопостачання та водовідведення) 19,88 грн., водопостачання 27976,15 грн., абонентське обслуговування (сміття) 13,52 грн., підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі по 2481,00 грн.

Outcome: approved