Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У січні 2022 року ПрАТ «АТ «Київводоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період із 01 серпня 2015 року по 30 листопада 2021 року в сумі 5347,97 грн., інфляційних втрат в сумі 2090,31 грн., трьох процентів річних в сумі 652,32 грн., заборгованості за внесення плати за абонентське обслуговування та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за адресою: [ADDRESS] ПрАТ «АТ «Київводоканал» здійснює надання послуг з водопостачання та водовідведення до вказаного помешкання, де проживає відповідачка, однак остання не проводить оплату за надані комунальні послуги, внаслідок чого за нею рахується заборгованість. Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений звернутись до суду за його примусовим стягненням, а також просив суд стягнути з відповідачки на свою користь за прострочення виконання грошового зобов`язання інфляційні втрати та три проценти річних, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А. від 13.06.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 50). На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва № 457 від 23.08.2022 року було проведено повторний автоматизований розподіл вказаної справи, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Коваль О.А., та визначено суддю Кириленко Т.В. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 24.08.2022 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 58-59). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 15.09.2022 року було здійснено перехід до розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін (а.с. 61). Представник позивача у судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву чи заперечень на позовну заяву не подала, а тому суд вважає можливим слухати справу у її відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. 01.09.2016 року між ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», правонаступником якого є ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» та відповідачкою був укладаний договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-13). Відповідно до п.1.1. Договору позивач зобов`язується надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води, а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Згідно п. 3.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим Договором застосовується щомісячна оплата послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього, згідно із ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Наведене також кореспондується із вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року № 690, згідно з пунктами 24 і 25 яких споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватись шляхом внесення авансових платежів. Внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг з водопостачання та водовідведення, у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 5347,97 грн. (а.с. 16, 17-18). Також, відповідно до зазначеного вище договору, плата за послуги складається із: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість із внесення плати за абонентське обслуговування становить 46,97 грн. Таким чином загальна сума боргу відповідачки за надані житлово-комунальні послуги становить 5394 грн. 94 коп. Відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). З огляду на те, що відповідачка, прострочила виконання грошового зобов`язання, вона на вимогу позивача повинний сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 14-448цс19-ц. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наявну заборгованість у відповідачки, позивачем правомірно заявлено вимоги про нарахування сум передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, тому суд присуджує стягнути з відповідачки інфляційні втрати в розмірі 2090,31 гривень та 3 % річних 652,32 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved