Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 лютого 2022 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейних відносин. В даний час шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам кожного з них. На підставі наведеного просить розірвати шлюб та залишити за ним судові витрати у справі. Позивач у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк не подала. А тому, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за його відсутності, та згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК ухвалює заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 лютого 2022 року, шлюб зареєстровано Луцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 51 (а.с. 7). Від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. З огляду на характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження шлюбу та враховуючи вимоги ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved