Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 04 вересня 2010 року вона з відповідачем у виконкомі Т.Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 13, уклала шлюб, від якого у них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя у них не склалося через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Зазначає, що на даний час у неї немає до відповідача почуття поваги, любові, подружні відносини вони не підтримують, з лютого 2022 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб фактично розпався. Вважає, що за наведених обставин реєстрація шлюбу носить суто формальний характер, оскільки жодних обов`язків як подружжя вони не несуть, примирення вважає неможливим, а оскільки питання розірвання шлюбу нею обдумане, тому просить позов задовольнити.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак її представника адвокат Дьондя О.В. подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, попередньо направив до суду не підписану електронним підписом заяву, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 04 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Т.Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 13, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане вказаним виконавчим комітетом 04 вересня 2010 року. Також встановлено, що в шлюбі у сторін народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , що були видані виконкомом Т.Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 15 лютого 2011 року та 22 жовтня 2015 року відповідно.\~\~ Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітніх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільних дітей, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати. Судовий збір у порядку ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача.

Outcome: approved