Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

До Решетилівського\~районного суду\~Полтавської області звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позивач зазначає, що 14 вересня 2018 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У договірному порядку вирішити питання щодо участі у вихованні дитини батька не вдалося, тому позивач звернувся до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради із відповідною заявою. Рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 21.12.2021 №379 визначено її участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] і встановлено порядок побачень із дитиною. Однак протягом п`яти місяців відповідачка регулярно та свідомо порушує права позивача, перешкоджає його участі у вихованні дитини та не виконує встановлений рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради порядок побачень. Відповідачка постійно ухиляється від створення умов та надання йому можливості побачитися із сином та перешкоджає спілкуванню з батьками позивача, які також мають право на спілкування з онуком. Позивач зазначає, що за місцем його проживання створені належні умови для проживання та перебування дитини під час побачень. Позивач сплачує на користь відповідача аліменти, заборгованість по сплаті яких відсутня. Крім того батько надає додатково матеріальну допомогу на утримання дитини, купляє іграшки, речі, одяг та інше. В зв`язку з невиконанням відповідачкою рішення Виконавчого комітету Решетилівської міської ради позивач був змушений звернутися із відповідною заявою до Служби у справа дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, яка листом від 10.05.2022 повідомила позивача про проведення бесіди з відповідачем, наголошувала матері дитини про необхідність дотримання умов, визначених рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради №379. Через систематичне створення перешкод відповідачкою позивачу у спілкуванні з дитиною, він змушений був звернутися до правоохоронних органів. Зважаючи на викладені обставини, позивач просив зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] та визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини у вигляді особистих побачень батька з дитиною протягом двох годин щопонеділка та щосуботи та за попередньою домовленістю між батьками з обов`язковим врахуванням розпорядку дитини, стану здоров`я, інтересів і потреб дитини почергово: один раз за місцем проживання батька дитини, другий раз за місцем проживання матері дитини. Ухвалою судді від 24.05.2022 позов залишено без руху. У межах встановленого ухвалою судді строку позивач усунув виявлені недоліки. Ухвалою судді від 21.07.2022 у справі відкрите позовне провадження з викликом сторін та призначене підготовче судове засідання на 17 серпня 2022 року. 15 серпня 2022 року до суду надійшов відзив відповідачки [PERSON] з додатками, в якому вона зазначала, що невиконання нею рішення органу опіки та піклування є виключно суб`єктивною думкою позивача, яка не підтверджується жодними доказами. 08 грудня 2021 року з метою підготовки висновку щодо способу участі батька у вихованні дитини було проведено обстеження умов проживання в [ADDRESS] , на підставі якого було складено відповідний акт. З даного акту вбачається, що умови проживання для дитини задовільні, створено усі умови для повноцінного проживання та розвитку дитини. Відповідачка зазначає, що різниця між рішенням органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, яке нею виконується в повному обсязі, та позовними вимогами позивача полягають в тому, що побачення з 2-х річною дитиною, на думку позивача, мають відбуватися без присутності матері. Водночас проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача як батька (а.с.а.с. 53-57, 58- 78). 29 серпня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками, в якій позивач вказував, що відповідачка часто зловживає своїми правами та обмежує права дитини по різноманітним надуманим причинам. Вона найчастіше сама визначає порядок рідких та короткочасних зустрічей батька з дитиною, обмежує, або скасовує ці зустрічі, порушуючи встановлений рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 21.12.2022 порядок та графік побачень. Відповідачка переважно намагається організувати зустріч з батьком дитини за місцем свого проживання або неподалік нього. З відповідачкою неодноразово проведено профілактичну бесіду як працівниками правоохоронних органів, так і представниками органу опіки та піклування, наголошено на неприпустимості створення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною та виконанні рішення органу опіки та піклування. З моменту прийняття рішення Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради неодноразово мали місце випадки, коли відповідачка протягом двох тижнів не відповідає на телефонні дзвінки позивача та не реагує на переписку в месенжерах, що унеможливлює узгодження часу зустрічей позивача з дитиною. Підтвердженням цього є заява позивача до правоохоронних органів 23 квітня 2022 року, коли відповідачка напередодні не відповідала на дзвінки позивача, а в суботу безпідставно зірвала графік побачення з сином. В подальшому позивач звертався до органу опіки та піклування з відповідною заявою, працівниками якого було проведено з відповідачкою профілактичну бесіду та наголошено на необхідності виконання рішення та встановленого ним порядку. Однак і після цього змін у поведінці відповідачки не відбулося. Позивач зазначає, що посилання відповідачки на те, що її не було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 184 КупАП є свідченням людяності з боку працівників правоохоронних органів, які обмежилися проведенням профілактичної бесіди. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі (а.с.85-86, 87-90). Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Виконавчий комітет Решетилівської міської ради як орган опіки та піклування. Підготовче провадження по справі було проведено 14 вересня 2022 року та призначено судовий розгляд справи на 11 жовтня 2022 року. Аргументи учасників справи У судовому засіданні 11 жовтня 2022 року позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві та у відзиві на позовну заяву та просили його задовольнити, зустрічі батька з дитиною просили проводити за відсутності матері. Крім того представник позивача просив у рішенні суду визначити точний час зустрічей позивача та дитини з метою уникнення зловживань відповідачки. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Беркута В.Л. позов не визнали з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також відповідачка зазначила, що не перешкоджає зустрічам дитини з батьком, однак вважає, що ці зустрічі мають відбуватися за її присутності з огляду на вік дитини. Представник відповідачки зазначив, що висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини, а тому має бути врахований судом. Також просив при винесенні рішення врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29.07.2021 у справі №258/5545/18 та від 23.06.2020 у справі №754/9026/16. Представниця третьої особи Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як орган опіки та піклування, [PERSON] зазначила, що сторонам слід виходити не з власних інтересів чи амбіцій, а виключно з інтересів дитини. Також наданий суду висновок виконавчого комітету Решетилівської міської ради як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] підтримала. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] \~до [PERSON] \~про усунення\~перешкод у\~спілкуванні та\~вихованні дитини\~та визначення\~способу участі\~батька у\~її вихованніпідлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копія якого надана позивачем, між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] 14 вересня 2018 року було укладено шлюб (а.с.30). Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 29). Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 червня 2022 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.71-72). Судом також встановлено, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю. Відповідно до наданої відповідачкою [PERSON] копії довідки Покровського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів від 01.08.2022 №116, [PERSON] , вчитель хореографії ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка надана з 06 жовтня 2020 року по [INFO] (а.с.73). Відповідно до судового наказу, виданого 24 вересня 2021 року Решетилівським районним судом Полтавської області з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частки його заробітку доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно (а.с. 35). З довідки, виданої Решетилівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), встановлено, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01 вересня 2022 року відсутня (а.с.111). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила те що, відповідачем своєчасно і в повному обсязі сплачуються аліменти, присудженні за вказаними рішенням судів. Згідно акту обстеження умов проживання, складеного працівниками служби у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради 08 грудня 2021 року з метою підготовки висновку щодо способу участі батька у вихованні дитини було проведено обстеження умов проживання в [ADDRESS] , з якого встановлено, що для дитини [PERSON] є окреме спальне місце, багато іграшок та дитячих книг, дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям. Загалом умови проживання для дитини задовільні, створено усі умови для повноцінного проживання та розвитку дитини (а.с.61). Відповідно до рішення Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області №379 від 21 грудня 2021 року було визначено участь [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] та встановлено порядок побачень батька із дитиною, а також рекомендовано матері поважати права батька та не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною (а.с.8). Як встановлено із виписок №247 та №250 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] та [PERSON] , виданих лікуючим лікарем Дитячого інфекційного відділення Комунального підприємства «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» [PERSON] , [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 26 квітня 2022 року по 03 травня 2022 року, а [PERSON] з 27 квітня 2022 року по 02 травня 2022 року (а.с.а.с.67, 68). Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста дитячого невролога ТОВ «Медичний центр «Мій лікар» [PERSON] від 16 травня 2022 року [PERSON] встановлено діагноз невротичні реакції ситуаційного генезу. Рекомендації - уникати стресових ситуацій, уникати примусової розлуки з мамою, розвиваючі ігри (а.с.70). З поданих позивачем роздруківок із месенжера «Viber» вбачається, що і після визначення рішенням Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області №379 від 21 грудня 2021 року порядку участі позивача у вихованні дитини між сторонами продовжуються суперечки з приводу часу та дат побачень позивача з дитиною (а.с.а.с.87-88, 112-115). На обґрунтування причин, через які було перенесено зустрічі позивача з дитиною позивачкою було надано роздруківку із месенжерів «Viber» та «Telegram» із перепискою з лікарем, яка підтверджує хворобу дитини. Дана переписка датована 08 березня 2022 року, 10 травня 2022 року, 18 травня 2022 року, 19 травня 2022 року, 23 травня 2022 року, 05 червня 2022 року, 15 червня 2022 року (а.с.96 105). Позивач, вважаючи, що відповідачка систематично не виконує рішення Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області №379 від 21 грудня 2021 року, звертався з цього приводу з письмовим повідомленням до вказаного органу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8). На дане звернення позивача [PERSON] від служби у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області позивачу було направлено лист про те, що його звернення опрацьоване та з [PERSON] було проведено розмову про недопущення створення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною та рекомендовано звернутися до суду (а.с.11). З цього ж приводу позивач звертався до органів поліції. З отриманої відповіді за підписом начальника Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області Чернікова М. вбачається, що працівниками поліції було проведено профілактичну бесіду з [PERSON] та [PERSON] про належне виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей (а.с.10). Зі свого боку відповідачкою [PERSON] до суду було подано довідку Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області №296 від 20.04.2022 про результат звернення матері відповідачки [PERSON] з приводу її сварки із зятем [PERSON] та довідку №301 від 21.04.2022 про результат розгляду звернення [PERSON] про те, що [PERSON] вдарив її батька [PERSON] (а.с.63,65). Відповідно до листів за підписом начальника Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області Чернікова М., які направлені [PERSON] та [PERSON] , працівниками поліції було проведено перевірку та, враховуючи відсутність підстав для внесення відомостей за даними подіями до Єдиного реєстру досудових розслідувань, було прийнято рішення про закінчення розгляду даних звернень (а.с.а.с.64,66). Суд, даючи оцінку цим доказам відповідачки вважає, що вони не мають жодного доказового значення для вирішення спору по даній справі, оскільки не підтверджують вину позивача у будь яких протиправних діях проти дитини, матері дитини чи членів її сім`ї. Суд також вважає, що ці докази не дають відповідачці жодних підстав для невиконання рішення Виконавчого комітету\~Решетилівської міської\~ради Полтавської\~області №379\~від 21\~грудня 2021\~року. Суд не бере до уваги подані стороною позивача у судовому засіданні 07 листопада 2022 року докази: копії матеріалів перевірки Сектору поліцейської діяльності №1 ВП №2 РУП ГУНП в Полтавській області, копію листа Служби у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, копію роздруківок з мобільних додатків, переписки між позивачем та відповідачем з таких підстав. Відповідно до частини 9 статті 83 ЦПК України копії доказів\~(крім\~речових доказів),\~що подаються\~до суду,\~заздалегідь надсилаються\~або надаються\~особою,\~яка їх\~подає,\~іншим учасникам\~справи.\~Суд не\~бере до\~уваги відповідні\~докази у\~разі відсутності\~підтвердження надсилання\~(надання)\~їх копій\~іншим учасникам\~справи,\~крім випадку,\~якщо такі\~докази є\~у відповідного\~учасника справи\~або обсяг\~доказів є\~надмірним,\~або вони\~подані до\~суду в\~електронній формі,\~або є\~публічно доступними. Всупереч наведеній нормі вказані докази не були надіслані стороні відповідача, чого сторона позивача не заперечувала та не спростувала. Таким чином, з наданих сторонами доказів вбачається, що між позивачем та відповідачкою не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого між ними виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до суду з цього приводу. На підтвердження своїх позицій сторонами було заявлено клопотання про виклик свідків. Допитана в якості свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивача, суду повідомила, що вона з березня до літа майже не бачила внука, в останній час відповідачка почала його приводити. Спочатку він їх з дідом боявся, а потім став звикати. Зазначила, що її син часто не може додзвонитися до своєї колишньої дружини, оскільки та не відповідає на дзвінки через що його зустрічі з дитиною не відбуваються. Додала, що її внук [PERSON] дуже прив`язаний до свого батька і коли він приходить до них в гості, то не відходить від нього. На запитання представника позивача відповіла, що зустрічі з батька з сином тривають по різному: коли одну годину, коли півтори години, а дві години вкрай рідко. Відповідачка часто біля них гуляє з дитиною, однак жодного разу до них не зайшла. Свідок [PERSON] суду повідомив, що він 26 серпня 2022 року бачив [PERSON] на вулиці після чого зателефонував своєму товаришу [PERSON] . А 27 серпня 2022 року він допомагав позивачу ремонтувати автомобіль. При ньому позивач дзвонив до відповідачки, однак та не відповідала. Він перебував у домогосподарстві позивача десь до 17 чи 18 години, за цей час зустрічі позивача та дитини не було. Свідок [PERSON] суду повідомила, що із відповідачкою вони часто гуляють на дитячих майданчиках з дітьми, оскільки їхні діти приблизно одного віку. Також на дитячих майданчиках вона неодноразово бачила позивача з дитиною та відповідачкою. Однак коли позивач гуляє з дитиною за руку, то [PERSON] оглядається та шукає очима матір. Про відносини між сторонами та визначені дні зустрічі батька з дитиною їй відомо зі слів [PERSON] . При цьому вона бачила як позивач зустрічався з дитиною і в інші дні, а відповідачка не перешкоджала цим зустрічам. Прогулянки батька і дитини тривають більше години, однак скільки точно вона сказати не може. На запитання представника позивача відповіла, що батька з дитиною на дитячому майданчику вона бачила близько п`яти разів. Також відповідала, що 27 серпня 2022 року вона бачила поліцейський автомобіль біля двору [PERSON] , однак що там відбувалося їй не відомо. Підтвердила, що 27 серпня 2022 року бачила відповідачку на дні народження її куми. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є сусідкою відповідачки. Сторони колись проживали разом у них на провулку. Мати відповідачки скаржиться, що позивач постійно викликає поліцію. На запитання представника відповідачки повідомила, що свідком перешкод відповідачкою батькові у зустрічах із дитиною не була. Також повідомила, що чула як 27 серпня 2022 року хтось сильно гупав у ворота оселі, де проживає відповідачка. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є сусідкою відповідачки. Їй відомо, що позивач постійно викликає поліцію до місця проживання відповідачки. Свідком перешкод відповідачкою батькові у зустрічах із дитиною вона не була та про це їй нічого не відомо. Щодо подій, які мали місце 27 серпня 2022 року повідомила, що особисто бачила, як позивач із силою стукав у ворота оселі, де проживає відповідачка. Аналізуючи зміст показань допитаних в судовому засіданні свідків, суд зазначає наступне. Показання свідка [PERSON] , яка є матір`ю позивача та відповідно зацікавленою особою, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні вона підтвердила існування неприязних відносин як між нею та відповідачкою, так і між сторонами по справі, про що, зокрема свідчить висловлена свідком відсутність будь якого бажання бачити відповідачку. Водночас показання свідка [PERSON] відносно дати 27 серпня 2022 року (суботи) підтверджують те, що зустріч позивача з дитиною не відбулася. Дану обставину не заперечувала і відповідачка, однак повідомила, що не мала змоги відповісти на телефонний дзвінок через те, що перебувала у лікарні, а телефон розбився. Показання свідка [PERSON] в свою чергу частково спростовують твердження позивача про створення перешкод відповідачкою у побаченнях батька та сина. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] є малоінформативними та зводяться по суті лише щодо обставин події, яка мала місце ввечері 27 серпня 2022 року біля воріт домогосподарства, де проживає відповідачка та характеристики сім`ї відповідачки. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постаново ВР 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в \~усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 153 СК України,\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно статті 157 СК України,\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~статті\~159\~СК України,\~якщо той\~з батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та її\~вихованні,\~зокрема він\~ухиляється від\~виконання рішення\~органу опіки\~і піклування,\~другий з\~батьків має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про усунення\~цих перешкод.\~Суд визначає\~способи участі\~одного з\~батьків у\~вихованні дитини\~(періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування з\~урахуванням віку,\~стану здоров`я\~дитини,\~поведінки батьків,\~а також\~інших обставин,\~що мають\~істотне значення.\~В окремих\~випадках,\~якщо це\~викликано інтересами\~дитини,\~суд може\~обумовити побачення\~з дитиною\~присутністю іншої\~особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. У пункті 54 рішення Рішенні Європейського\~суду з\~прав людини\~у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частин першої та другої\~статті 171 СК України\~дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Тобто при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Однак з огляду на вік дитини, якій на час судового засідання виповнилося лише повних 2 роки, врахування думки дитини в даному випадку є неможливим. Згідно з частинами 5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до наданого в судовому засіданні 07 листопада 2022 року висновку виконавчого комітету Решетилівської міської ради як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 31 жовтня 2022 року №205, питання щодо участі батька у вихованні дитини вже розглядалося на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Решетилівської міської ради 13 грудня 2021 року. Рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 21.12.2021 № 379 визначено спосіб участі батька у вихованні сина. З огляду на викладене, орган опіки і піклування вважає за доцільне: встановити особисті побачення батька з дитиною в присутності матері дитини та за попередньою домовленістю протягом двох годин кожного понеділка та кожної суботи місяця з обов`язковим урахуванням розпорядку дня, стану здоров`я, інтересів та потреб дитини почергово: один раз - за місцем проживання батька дитини, другий раз за місцем проживання матері дитини. Рекомендовано: матері дитини [PERSON] поважати права батька [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з сином; батьку [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її (а.с.а.с. 166-168). В ході судового засідання відповідачка не заперечувала проти участі позивача [PERSON] у вихованні малолітньої дитини, проте просила проводити побачення позивача із дитиною тільки за її присутності. Як було встановлено в судовому засіданні,\~\~малолітній син сторін [PERSON] на час розгляду справи має вік 2 роки та 3 повних місяці, майже з самого народження мешкає окремо від батька. Суд погоджується з висновком виконавчого комітету Решетилівської міської ради як органу опіки та піклування щодо участі позивача у вихованні дитини, оскільки він забезпечить систематичне спілкування та участь батька у вихованні дитини та налагоджені між ними стійкого емоційного зв`язку. При цьому, на думку суду, присутність матері при особистих зустрічах батька та дитини, за умови уникнення батьками конфліктних ситуацій в присутності малолітнього сина, допоможе запобігти стресовим ситуаціям у дитини та сприятиме формуванню довірливих стосунків батька та сина. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). В справі з подібними правовідносинами Верховний Суд у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 754/9026/16-ц зазначив, що проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між позивачем та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає позивача, як батька. Враховуючи вік дитини, яка не досягла навіть трирічного віку, напружені відносини між сторонами,\~\~висновок органу опіки та піклування, суд\~\~вважає за можливе визначити спосіб участі батька у вихованні дитини у виді періодичних та систематичних побачень за участю матері дитини з урахуванням розпорядку дня та стану здоров`я дитини, оскільки проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини. Відтак, з урахуванням висновку третьої особи суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо проведення зустрічей з дитиною без присутності матері. Водночас суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я, зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. Щодо посилання сторони позивача на те, що відповідачка періодично залишає дитину на сторонніх осіб, хоча могла відводити дитину батькові суд зазначає наступне. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідачкою [PERSON] вона веде гурток хореографії та залишає дитину на час занять, що тривають близько півтори години, під наглядом батьків. При цьому відповідачка зазначила, що її батьки проживають з малолітнім сином в одному будинку з часу його народження. Дана обставина відповідачем не оспорювалася. Суд уважає, що при таких обставинах рідні дід та баба дитини, до яких, поза розумним сумнівом, дитина вже звикла, оскільки бачить кожного дня, не можуть вважатися сторонніми особами. Водночас між позивачем та дитиною емоційний взаємозв`язок перебуває на стадії формування. Щодо озвученої в судовому засіданні 07 листопада 2022 року вимоги позивача про визначення часу зустрічей батька з дитиною на розсуд суду з метою уникнення зловживань з боку відповідачки, про що не було зазначено у позовній заяві, суд, враховуючи принцип диспозитивності та позицію відповідачки, не вважає за доцільне визначати конкретний час зустрічей батька з дитиною. При цьому, на думку суду, час зустрічей батька з дитиною слід визначати обома батьками, виходячи виключно з інтересів дитини та враховуючи при цьому розпорядок дня та стан здоров`я дитини. З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необхідність надання позивачу\~ [PERSON] можливості систематичних побачень з дитиною в присутності матері дитини [PERSON] протягом двох годин кожної понеділка та суботи місяця, з урахуванням розпорядку дня, стану здоров`я, інтересів та потреб дитини почергово: один раз за місцем проживання батька дитини, другий раз за місцем проживання матері дитини. У разі відсутності\~\~можливості спілкування [PERSON] з малолітнім сином у визначений час, то інший час для спілкування з сином слід визначати за попередньою домовленістю батьків дитини. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій про сплату судового збору від 20.05.2022 № 0.0.2552097449.1 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп. (а.с.1). В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами) зазначено про те, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 496,20 грн (половину від суми сплаченого судового збору позивачем). \~ \~ \~ \~ Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача слід зазначити таке. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.\~2\~ст.\~137\~ЦПК України,\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 4\~статті 137\~ЦПК України\~передбачено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження обставин понесення витрат на правничу допомогу позивачем було долучено копію угоди про надання правової допомоги від 12 травня 2022 року, укладеної між позивачем [PERSON] та адвокатом Передерій О.С. (а.с.38), копію акту виконаних робіт від 13 травня 2022 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.40), копію квитанції до прибуткового касового ордера від 13.05.2022 (а.с.36), попередній розрахунок витрат на правничу допомогу (а.с.37). Як встановлено з угоди про надання правової допомоги від 12 травня 2022 року, укладеної між позивачем [PERSON] та адвокатом Передерій О.С., замовник замовляє, а виконавець узяв на себе зобов`язання надати правову допомогу в обумовленому за взаємною згодою обсязі (консультування з питань сімейного права, роз`яснення норм Сімейного кодексу України, підготовка та складання позовної заяви до суду до суду). Вартість послуг з правової допомоги становить 1000,00 грн. Сплата послуг проводиться після прийому обсягу робіт у повному обсязі. Отже розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений в Угоді про надання правової допомоги, не змінюється в залежності від обсягу послуг та\~\~витраченого адвокатом часу. З квитанції до прибуткового касового ордера від 13.05.2022 встановлено, що 13 травня 2022 року адвокатом Передерій О.С. прийнято від [PERSON] 1000,00 (одну тисячу) гривень (а.с. 36). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Враховуючи вищезазначене, з огляду на положення ч.1 ст. 141 ЦПК України та роз`яснення, викладені в пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а також те, що позовні вимоги були задоволені частково, суд доходить висновку, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені ним витрати у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги у розмірі 500,00 грн, тобто половину від сплаченої суми. На підставі викладеного та,

Outcome: partial