Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 19961 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву без номеру від 12.03.2011 року. Даною заявою підтверджується той факт, що [PERSON] був повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Так, акцептуючи пропозицію банку [PERSON] підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився на запропоновані банком умови користування послугами банку. Так, позивач свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тим самим порушив зобов`язання за кредитним договором. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Станом на день смерть [PERSON] , його заборгованість перед банком становила 19961 гривень, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. Після отримання інформації про смерть [PERSON] , 04.03.2021 року банк звернувся з претензією до Рахівської державної нотаріальної контори, а 29.03.2021 року отримано відповідь про те, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] . 18.08.2021 року, банк надіслав відповідачу лист-претензію, згідно якої пред`явив свої вимоги, проте жодних дій не було виконано. У зв`язку з наведеним, представник позивача просить задовольнити позов та стягнути з відповідача 19961 гривень заборгованості. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Натомість, представник позивача [PERSON] на електронну пошту суду надіслала клопотання у якому просила провести судове засідання за відсутності представника банку. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Про дату, місце та час розгляду справи адвокат Мандзюк І.В. був повідомлений належним чином, шляхом вручення судового виклику. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Вирішуючи можливість розгляду справи за відсутності відповідача та її представника суд враховує те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням адвоката Мандзюка І.В., проте у судове засідання, призначене на 24.10.2022 року, ні відповідач, ні її представник не з`явилися та не повідомили про причини своєї неявки. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів. Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 12.03.2011 року [PERSON] отримав кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на платіжну картку. Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором без номеру від 12.03.2011 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , заборгованість останнього по договору станом на 31.08.2019 року перед банком становить 19961 грн., яка складається з наступного: 19961 гривня - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивачем, 12.03.2011 року, було відкрито [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт. У подальшому кредитний ліміт неодноразово зменшувався, востаннє 09.01.2020 року до 0,00 гривень. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останній було надано кредитну картку: № [NUMBER] , відкриту 12.03.2011 року з терміном дії до квітня 2014 року. У подальшому зазначена картка позивачем неодноразово перевипускалася, востаннє 25.09.2021 року з терміном дії по липень 2021 року. Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк». Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2019 року, виданого Рахівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] помер [INFO] . АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 25.02.2021 року звернулося до Рахівської ДНК з претензією у якій просило включити кредиторські вимоги банку у спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у сумі 19961 гривня. Листом від 11.03.2021 року Рахівська ДНК повідомила АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] . У зв`язку з наведеним, 23.07.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до [PERSON] із листом-претензією про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2021 року, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадкове майно складається з ј частки квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а також з квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вирішуючи заявлені АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимоги, суд керується наступним. Згідно із частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України. Вирішуючи спори про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 48/2020, суд приходить до висновку, що позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України строк направив на адресу спадкоємця боржника претензію та просив виконати вимоги банку про сплату боргу в розмірі 19961 грн. Досліджуючи питання обсягу спадкового майна та його вартості як межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що сума заборгованості спадкоємця в розмірі 19961 грн є в межах реальної вартості успадкованого майна, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, щодо суми заборгованості спадкодавця, обсягу успадкованого майна та інших обставин, які могли б вплинути на прийняття судом рішення у даній справі, суд вважає, що вимоги позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємця позичальника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Outcome: approved