Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатної [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про виселення, посилаючись на те, що їм на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 4 грудня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] від 04 грудня 2009 року виданим Виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №6. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Рішенням Тисменицького районного суду від 05 травня 2021 року шлюб між ними розірвано. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] надалі проживає з позивачами за вищевказаною адресою, влаштовує домашнє насильство, не приймає участі в утриманні будинку, завдає моральних та фізичних страждань позивачам. Протягом 2020-2022 років були неодноразові звернення до правоохоронних органів, які здійснювали перевірки їх заяв, але позитивного результату перевірки та профілактичні бесіди з відповідачем не дали. Подальше співмешкання з відповідачем в одному будинку може привести до тяжких наслідків, що і стало причиною їх для звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи викладене, просять виселити [PERSON] , з належного їм житлового будинку. В судове засідання позивачі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатної [PERSON] , [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] не з`явилися, але від них надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи без їх участі, просять задовольнити позовні вимоги, не заперечують проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей\~280,\~281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, [PERSON] , недієздатна [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 квітня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1433 (а.с. 11). Згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації номер витягу 19133461 від 10 червня 2008 року, власником житлового будинку за [ADDRESS] є [PERSON] ( в даний час [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). У вказаному житловому будинку проживає відповідач [PERSON] , [INFO] - колишній чоловік позивача [PERSON] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.(а.с. 17). З отриманої на запит суду інформації про реєстрацію місця проживання відповідача встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). 25 лютого 2021 року стосовно [PERSON] . Був винесений терміновий заборонний припис серії АА №227858 (а.с. 20). Відповідач [PERSON] неодноразово притягався Тисменицьким районним судом до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Так, постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2022 року [PERSON] була було визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства щодо [PERSON] (а.с. 69). Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2022 року [PERSON] була було визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за фактом домашнього насильства щодо [PERSON] (а.с. 69). Вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2022 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу за нанесення позивачу [PERSON] легких тілесних ушкоджень. Отже з наданих доказів, судом достовірно встановлено, що подальше проживання позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом з відповідачем [PERSON] є неможливим та створює несприятливі умови для самих позивачів. Стаття 47 Конституції України\~та\~ст. 9 ЖК України\~передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою. Згідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.\~\~ Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.\~\~ Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статею116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для виселення відповідача [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] , оскільки в ході судового розгляду було достовірно встановлено, що проживаючи разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в належному їм житловому будинку, відповідач [PERSON] створює нестерпні умови для проживання останніх, а саме: вчиняє домашнє насильство, не приймає участі в утриманні будинку, завдає моральних та фізичних страждань позивачам. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved