Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

13.10.2022 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача та просив постановити рішення суду, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №117806 від 09.06.2021 року, винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» заборгованості у розмірі 8260,31 грн, вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що приватним виконавцем відкрите виконавче провадження про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» заборгованості у розмірі 8260,31 грн на підставі виконавчого напису №117806 від 09.06.2021 року, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., свідоцтво про право зайняття нотаріальною діяльністю якого анульовано з 30.12.2021 року. Вказаний напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки він винесений без законних підстав для вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Нотаріусу не було надано кредитного договору, що посвідченого нотаріально. Крім того, вказану заборгованість не можна визнати безспірною, оскільки право вимоги по кредитному договору неодноразово було передано за договорами, а заборгованість обрахована невірно. З метою захисту своїх майнових прав змушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просила справу розглянути без участі позивача та її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. Представник ТОВ «ФК «Еліт фінанс» ухвалу про відкриття провадження з додатками отримав 25.10.2022 року (а.с. 30-31). У встановлений судом строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. 09.07.2017 року між ТОВ «Мікрокредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9304 про надання кредиту в сумі 4000 грн на строк до 09.12.2017 року, зі сплатою відсотків та інших платежів (а.с. 27). Також 29.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. постановлено виконавчий напис №117806, з якого вбачається, що ТОВ «ФК «Еліт фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 9304 від 09.06.2017 року, укладеного між ТОВ "Мікрокредит" та [PERSON] , відповідно до ряду договорів відступлення права вимоги. Задоволено вимоги ТОВ «ФК «Еліт фінанс» та стягнуто з [PERSON] за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року заборгованість у розмірі 8260,31 грн, яка складається з 3617,74 грн заборгованості за тілом кредиту, 2095,80 грн - за відсотками, 2496,77 грн за штрафними санкціями. За вчинення виконавчого напису з боржника стягнуто 50 грн. (а.с. 9). 19.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69693414 на підставі виконавчого напису №117806, виданого 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанс» заборгованості у розмірі 8260,31 грн (а.с. 10). Вирішуючи справу по суті суд аналізує наступні норми права. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року) ? «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Установлені судом обставини свідчать, що серед документів, наданих позивачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17, де, зокрема, наголошено, що постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Еліт фінанс». Тому вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір (992,40 грн за подачу позовної заяви) покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved