Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав так як померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Крім цього, просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Лобачівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 27 грудня 1995 року №6/4 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію землі» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав так як померла [INFO] . Також просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,55 га для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646071, виданим Горохівською районною державною адміністрацією 27 квітня 2007 року. Мотивує свій позов тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] . По її смерті відкрилась спадщина за заповітом від 05 березня 2022 року, який зареєстрований в реєстрі №116, де спадкоємцем є позивач, яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання. Спадкове майно складається з житлового будинку, права на завершення приватизації земельних ділянок, а також земельної ділянки. Враховуючи наявність заповіту, позивач звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримала відмову в цьому з підстав, що спадкоємець не подав оригінали документів на оформлення спадщини. Враховуючи, що у досудовому порядку оформити свої спадкові права на майно по смерті матері позивач не має змоги, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 07 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в поряду загального позовного провадження. Ухвалою судді Горохівського районного\~суду Волинської\~області від 07 вересня 2022 року за клопотанням позивача від Волинського обласного державного нотаріального архіву витребувано копію матеріалів спадкової справи, яка була заведена по смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а від приватного нотаріуса Голодевич Г.С. витребувано копію спадкової справи після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 11 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання 09 листопада 2022 року не з`явилася, однак подала письмову заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 09 листопада 2022 року не з`явилася, у поданій суду заяві просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а. с. 9, 10). Факт шлюбних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 грудня 2007 року (а. с. 21). Факт родинних відносин позивачки з померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05 січня 1968 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 07 жовтня 1989 року (а. с. 19, 20). Витягом з погосподарської книги №03 за 2006-2010 роки від 08 листопада 2021 року стверджується, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] . Рік побудови будівлі:1971. Рішенням Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 27 грудня 1993 року №6/4 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію землі» передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування будівель площею 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га (а. с. 15). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена. Відповідно до відповіді Волинського обласного державного нотаріального архіву №498/01-21 від 14 вересня 2022 року спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] у Волинському обласному державному нотаріальному архіві у фонді №6 Горохівської держнотконтори по 2009 рік не виявлено. З довідки Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області №1033 від 08 листопада 2021 року вбачається, що згідно з записом в погосподарській книзі №3 за 2006-2010 роки значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] . Останній до дня смерті проживав в даному будинку і нікуди на проживання не виїжджав. Проживав до дня смерті з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] . Заповіт [PERSON] в Лобачівській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцями за законом після його смерті є дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та дочка [PERSON] (а. с. 12). Копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646071, виданого 27 квітня 2007 року Горохівською районною державною адміністрацією стверджується належність спадкодавцю [PERSON] земельної ділянки площею 1,55 га для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із заповіту, посвідченого 05 березня 2008 року секретарем Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №116, [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було із чого воно не складалося, і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Заповіт не змінено і не скасовано (а. с. 18). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №116 заповіт від імені [PERSON] чинний. У довідці Берестечківської міської ради Луцького району Волинської області №138 від 06 травня 2022 року зазначається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті постійно проживала в [ADDRESS] і на інше місце проживання не виїжджала. На день смерті проживала разом з дочкою [PERSON] . Заповіт [PERSON] посвідчувався в Лобачівській сільській раді 05 березня 2008 року за №116. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] (а. с. 13). З спадкової справи №46/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що [PERSON] після померлої матері [PERSON] 05 травня 2022 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 05 березня 2008 року за №116. [PERSON] 11 травня 2022 року подала заяву про відмову від належної їй частки майна після померлої матері [PERSON] на користь своєї сестри [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 вересня 2022 року №211/02-31 приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Голодевич Г.С. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , на неприватизовані земельні ділянки орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель, та площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняла [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, а також на земельну ділянку загальною площею 1,55 га для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Підставою відмови було те, що спадкодавець не подала оригінали документів на оформлення спадщини в повному обсязі. Відтак, інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст. 1241 ЦК України, судом не встановлено. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] право власності на житловий будинок та право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель, та площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що належали [PERSON] , який помер [INFO] , стверджуючи, що дане майно входить до складу спадщини після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте не оформила свої спадкові права. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1233, ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. А згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) підставою набуття права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з п. 7 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №4-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається, що єдиним спадкоємцем [PERSON] є її дочка [PERSON] , якій спадкодавець заповіла все своє майно. До складу спадкового майна померлої [PERSON] , окрім земельної ділянки, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646071, виданим 27 квітня 2007 року Горохівською районною державною адміністрацією, увійшла Ѕ частина житлового будинку та право на завершення приватизації Ѕ частини земельних ділянок площею 0,25 га та 0,60 га та реєстрацію права власності вищевказаних земельних ділянок, оскільки спадщину після смерті [PERSON] прийняли в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент його смерті. Однак, спадкодавець [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті чоловіка, не оформила своїх спадкових прав на майно. Відтак, [PERSON] та [PERSON] успадкували належне [PERSON] майно, зокрема, належний йому житловий будинок та право на звершення приватизації земельних ділянок площею 0,25 га та 0,60 га, в рівних частинах. [PERSON] є спадкоємицею всього майна померлої матері [PERSON] відповідно до заповіту. Тому вона успадкувала після смерті останньої лише Ѕ частини житлового будинку та право на завершення приватизації Ѕ частини земельних ділянок площею 0,25 га та 0,60 га та реєстрацію права власності вищевказаних земельних ділянок відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки інша частина вказаного спадкового майна була успадкована нею особисто за законом після смерті батька [PERSON] . З огляду на це суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині визнання права право власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] та визнання права на завершення приватизації та реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, які були передані у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Лобачівської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 27 грудня 1995 року №6/4 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію землі» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав так як померла [INFO] , підлягають частковому задоволенню. Поряд з цим, вимога позивачки про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON] , яка померла [INFO] права власності на земельну ділянку загальною площею 1,55 га для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №646071, виданого 27 квітня 2007 року Горохівською районною державною адміністрацією підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд встановив, що [PERSON] прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом шляхом постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, проте не має можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність державної реєстрації права власності на спірне майно не позбавляє позивача права на спадкування. Отже, спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. На думку суду, спосіб захисту порушеного права в частині позовних вимог про завершення приватизації земельних ділянок та реєстрації їх права власності, обраний позивачем, передбачений законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позивача підставні, доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню частково. Судові витрати у справі суд залишає за позивачем.

Outcome: partial