Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батківських прав. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини є [PERSON] .. Шлюб між ними не реєструвався. Дитина з самого народження проживає разом з ним. Його вихованням займався він та його мати [PERSON] , яка проживає разом з ними. Відповідач по справі до того, як дитині виповнилось 2 роки, періодично зникала з дому не ночувала, проводила час з подружками в кафе та барах, зловживала алкогольними напоями та в такому стані приходила до дому, ображала його та дитину. Після того, як дитині виповнилась два роки, відповідач почала зникати з дому на декілька тижнів, потім поверталась, просила пробачення, казала, що дуже любить сина. Він їй все вибачав та вони знову продовжували жити разом, однак в 8 березня 2019 року, остання заявила, що більше не може їх терпіти, таке життя як у них спокійне та налагоджене її не влаштовує, вона бажає великих свят та грошей, а тому зібрала всі свої особисті речі та виїхала в невідомому напрямку. Після чого, 19.06.2019 року, він звертався до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача відносно їх сина, однак остання з`явилась на розгляд справи та повідомила суд, що має бажання спілкуватись та підтримувати сина, приймати участь у його вихованні та розвитку. Рішенням Новгород - Сіверського районного суду від 14.04.2021 року у задоволенні позову йому було відмовлено та попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до сина. Однак, за останній рік, відповідач лише а свята Нового року приїхала до сина, аліменти не сплачує, існує заборгованість. Будь - яких контактів не підтримує, не приймає участі у вихованні дитини. Мати дитини не займається вихованням дитини, не приймає участі у його розвитку, на протязі усього життя, не цікавився життям дитини, не відвідує сина, не приходила до дитячого закладу, не надавала допомогу у лікуванні дитини, харчування, придбанні одягу. Жодного разу не привітала з днем народження дитину, взагалі дитина не сприймає відповідача в якості матері. Дитині постійно необхідні кошти для харчування, одягу, тому як дитина у такому віці швидко росте, потребує материнської ласки, турботи та підтримки. Однак, за відсутності матері, батько поклав на себе всі обов`язки, щодо виховання, розвитку дитини, належного утримання та т.ін., а тому сину він і за батька і за матір. Також посилається на те, що згідно психологічної характеристики ШНВК: ШЗШ І-ІІІ ступенів № 9 - ДНЗ вбачається, що є незначні вади мовлення у дитини, але хлопчик мало конфліктний, чекає на схвалення дорослих, намагається потоваришувати зі всіма виховательками в саду, відкритий та контактний. З першого вересня 2020 року, [PERSON] почав відвідувати садочок № 9 «Десняночка», що підтвердясується довідкою № 85 від 04.06.2019 року, батько відвідує батьківські збори. Мати жодного разу до закладу не приходила, не цікавиться життям дитини. З довідки № 3 від 18.04.2022 року вбачається, що мати не телефонує та не займається вихованням дитини. Батько відвідує збори, виховні заходи, займається вихованням сина та оформлює дитину до шкільного навчального закладу. Згідно акту від 07.06.2022 року за № 750, дитина проживає без реєстрації разом з батьком. Згідно листа № 14232 від 22.11.2021 року вбачається, що відкрито виконавче провадження про стягнення в примусовому порядку з відповідача, на підставі наказу суду, аліментів на утримання сина [PERSON] . Згідно листа № 1814 від 04.05.2022 року вбачається, що відповідач по справі аліменти не сплачує, станом на травень 2022 року існує заборгованість в сумі 31590,68 грн., жодного разу аліменти не сплачувались. Згідно рішення Новгород - Сіверського районного суду від 14.04.2021 року вбачається, що відповідача [PERSON] попереджено про необхідність змінити своє ставлення до сина [PERSON] . Незважаючи на це, відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] та стягнути судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Вказали, що факт ухилення від виконання батьками своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, тощо. Вказали, що всі вищевикладені ознаки притаманні відповідачу у поводженні з дитиною. Вважають, що відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Тому позов підлягає задоволенню. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що батько дитини у спілкуванні з дитиною чинить перешкоди. Відповідач фінансово допомагає дитині через свою матір, яка передає кошти батькам позивача. На цей час має проблеми зі здоров`ям та у зв`язку з народженням іншої дитини. В зв`язку з чим не в змозі часто спілкуватись з дитиною. Просили відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Шосткінської ОМТГ Могильна Г.Ю. не заперечувала проти задоволення позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] - мати позивача, пояснила, що батьки дитини спочатку жили непогано, потім мати дитини стала періодично зникати разом з дитиною, появляючись тільки на зиму із за чого між батьками виникали конфліктні ситуації. Останній раз в 2019 році мати залишила дитину і виїхала в невідомому напрямку. Вихованням дитини займався батько дитини та вона. Періодично бабуся дитини зі сторони матері присилала грошові перекази та передавала продукти харчування. В спілкуванні з дитиною у відповідачки ніяких перешкод не було. Дошкільні заклади протягом останнього часу вона не відвідувала, розвитком дитини не цікавилась. Телефонує дуже рідко з невідомих номерів. Особисто ніякої допомоги не надає. Останнім часом дитина про маму не згадує. Суд, заслухавши доводи сторін, свідка дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони проживали у цивільному шлюбі з 2014 до 2019 роки. Мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №85 від 04 червня 2019 року, [PERSON] виховує сина [PERSON] , вихованця дошкільного відділення НВК та підтримує постійний зв`язок з вихователями, відвідує батьківські збори. Згідно довідки №3 від 18.04.2022 року виданої Шосткинським дошкільним навчальним закладом №9 «Десняночка» мати дитини [PERSON] не займається вихованням дитини, не відвідує батьківські збори та виховні заходи. Дитину з дитячого садка постійно забирає батько [PERSON] , оформлення дитини до дошкільного закладу здійснював батько. Мати не телефонує і не цікавиться вихованням дитини в дитсадку. Згідно акту від 07.06.2022 року за № 750, дитина проживає без реєстрації разом з батьком. Згідно листа № 14232 від 22.11.2021 року вбачається, що відкрито виконавче провадження про стягнення в примусовому порядку з відповідача, на підставі наказу суду, аліментів на утримання сина [PERSON] . Згідно листа № 1814 від 04.05.2022 року вбачається, що відповідач по справі аліменти не сплачує, станом на травень 2022 року існує заборгованість в сумі 31590,68 грн., жодного разу аліменти не сплачувались. Згідно рішення від 14.04.2021 року Новгород - Сіверського районного суду вбачається, що відповідача [PERSON] попереджено про необхідність змінити своє ставлення до сина [PERSON] . Згідно висновку засідання комісії з питань захисту прав дитини №9 від 17.08.2022 року «Про доцільність позбавлення батьківських» прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] орган опіки та піклування вважає про необхідність позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] і просить суд прийняти відповідне рішення. Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини №11 від 19.10.2022 року «Про позбавлення батьківських прав» комісія вирішила, Висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] не надавати. Рекомендувати батьку дитини [PERSON] не перешкоджати зустрічам матері з дитиною та не настроювати сина проти матері, не вчиняти сварки в присутності дитини. Матері дитини систематично відвідувати дитину за місцем проживання та забирати до себе на канікули. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позов про позбавлення батьківських прав позивачем заявлений на підставі передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» (надалі Постанова), позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно п. 17 Постанови не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Рішенням служби у справах дітей Шосткінської міської ради, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачку [PERSON] у відношенні її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] прийнято висновок не надавати. Суд звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, згідно із ст. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що сам по собі факт не проживання разом із дитиною, не може слугувати достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача на даний час є передчасним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити, з покладенням на відповідача відповідних обов`язків рекомендованих комісією з питань захисту прав дитини та поклавши на Орган опіки та піклування Шосткінського ОТГ контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу відсутні.

Outcome: dismissed