Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

09 лютого 2022 року позивач звернувся з позовом до відповідача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що працював у відповідача з 11.07.2002 по 31.12.2021. 31.12.2021 його було звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП у зв`язку із скороченням штату. Зазначив, що його не було ознайомлено з наказом про вивільнення працівників за два місяці, не запропоновано іншої роботи на підприємстві, не ознайомлено з наказом про звільнення, тому вважає, що його звільнено незаконно й просить поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що процедура звільнення позивача була дотримана. 25.10.2021 виданий наказ №228 про скорочення штату, з наказом позивач ознайомлений 27.10.2021. 27.10.2021 первинна профспілкова організація надала згоду на звільнення. З 27.10.2021 по 31.12.2021 позивачу пропонувалися вільні вакансії, від яких останній відмовився письмово. Тому вважає, що звільнення було повністю законним, а позов не обґрунтований. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. [PERSON] працював у відповідача з 11.07.2002 по 31.12.2021 на посаді слюсаря-ремонтника 4-ого розряду на дільниці №4. /а.с. 7-8/ 31.12.2021 позивача звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату. [PERSON] ознайомлений з наказом 31.12.2021. /а.с.\~13/ 25.10.2021 КП Павлоградводоканал видав наказ №228 Про скорочення штату, за яким скорочено посади за штатним розписом, зокрема посаду слюсаря-ремонтника 4 розряду дільниці №4. /а.с. 27/ 25.10.2021 КП Павлоградводоканал видав наказ №234 Про скорочення штату, за яким провідному інспектору з кадрів доручено попередити, зокрема, [PERSON] про звільнення 31.12.2021 за п. 1 ст. 40 КЗпП України, на якому 27.10.2021 власноручно розписався [PERSON] , а також ознайомився з попередженням про майбутнє звільнення/а.с 29, 33/ 27.10.2021 первинна профспілкова організація КП Павлоградводоканал надала попередню згоду на звільненя з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема й [PERSON] /а.с. 31/ [PERSON] було запропоновано вільні вакансії, від яких останній відмовився 27.10.2021, 20.11.2021, 21.12.2021, 23.12.2021, 31.12.2021./а.с.34, 35, 36, 37, 38/ Статтею 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у\~пунктах 1,\~2\~і\~6\~цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Статтею 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених\~пунктами 1\~(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації),\~2-5,\~7 статті 40\~і\~пунктами 2\~і\~3 статті 41\~цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Статтею 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи.\~ Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що роботодавець при скороченні штату дотримався процедури вивільнення працівників, попередив позивача про майбутнє звільнення за два місяці до скорочення штату, неодноразово пропонував позивачу вільні вакансії, однак позивач письмово відмовився від запропонованих вакансій. Тому відсутні підстави для визнання наказу про про припинення трудового договору незаконним та поновлення позивача на роботі. Вимога щодо стягнення середнього заробітку є похідною від вимоги про поновлення на роботі, тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку, оскільки припинення трудового договору з ініціативи роботодавця за п. 1 ст. 40 КЗпП є цілком законним. Таким чином, позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed