Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Відповідно до укладеного 8 червня 2016 року договору №б/н, [PERSON] підписав заяву з метою отримання банківських послуг. У зв`язку із чим останньому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 13\~000,00 грн. Після чого, боржник взяті на себе зобов`язання за договором, а саме повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконав. [INFO] позичальник помер. Станом на дату смерті утворилась заборгованість перед банком за кредитним договором у розмірі 12\~052,88 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого. Позивачем на адресу відповідної нотаріальної контори та відповідачів направлялись претензії кредитора, які не були задоволені. В зв`язку із чим, представник позивача просив стягнути з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованість та судовий збір. Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Зі сторони [PERSON] та [PERSON] було надано письмовий відзив. За змістом вказаного документу, останні заперечували проти заявлених вимог. Вважали, що позивач пропустив строк, передбачений законодавством для звернення до спадкоємців боржника. Зазначили, що позивачем не надано доказів отримання спадкодавцем кредитних коштів. Вважали, що умови та правила надані позивачем боржником не підписувались, а тому на підставі таких документів не може нараховуватись заборгованість. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 8 червня 2016 року між банком та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. В своїй анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг боржник підтвердив, що підписана ним заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви боржника вбачається, що він ознайомився та згоден з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами банку. У відповідності до розрахунку заборгованості, станом на дату смерті боржника, заборгованість за кредитним договором складає 12 052,88 грн. У відповідності до актового запису про смерть №799, [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до актового запису про смерть № 1151, [PERSON] (дружина [PERSON] ) померла [INFO] . 21 квітня 2020 року позивач звернувся до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, щодо повідомлення спадкоємців спадкодавця [PERSON] про наявність заборгованості у розмірі 12\~052,88 грн. за договором/заявою від 8 червня 2016 року. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 січня 2021 року [PERSON] (дочка) та [PERSON] (дочка) є спадкоємцями [PERSON] , по 1/2 частки кожна, квартири [ADDRESS] , загальною площею 46,6 кв.м. Спадкоємцям видані відповідні свідоцтва. Так, відповідно до ст. ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст. 1222 ЦК України). Згідно зі статтею 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Отже, оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України, відповідно до положень якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Так судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] у рівних частинах, отримали відповідні свідоцтва. Вартість спадкового майна вочевидь перевищує заборгованість [PERSON] за кредитним договором. В зв`язку із чим суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] , [PERSON] на користь банку по 6\~026,44 грн. з кожної, оскільки [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці боржника [PERSON] несуть відповідають перед кредитором в рівних частках. Доводи зі сторони відповідачів щодо недоведеності позовних вимог суд відхиляє з огляду на наявні у матеріалах справи докази, а саме: довідки про зміну кредитного ліміту, виписки по рахунку за договором №б/н від 8 червня 2016 року, довідки про термін дії картки. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України передбачено, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню частково. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial