Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» про визнання іпотечного договору від 20.04.2007 року та договору від 04.12.2007 року про внесення змін і доповнень з ВАТ КБ «НАДРА». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.04.2007 року в якості забезпечення зобов`язань згідно договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління Тертишного Віктора Миколайовича та [PERSON] про надання їй кредиту в сумі 64000 доларів США, укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О. і зареєстрований в реєстрі за № 916, також накладено заборону №32 на відчуження квартири [ADDRESS] , загальна площа № 53,5кв.м., яка належить на правах приватної власності [PERSON] . Згідно договору, зареєстрованому в реєстрі за 23327 про внесення змін і доповнень від 04.12.2007 року до договору іпотеки від 20.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстром №916, в якості забезпечення зобов`язань згідно договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 пункт «Предмет іпотеки» доповнено - нерухоме майно: квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв. м., яка належить на правах приватної власності [PERSON] і накладено заборону №120 на відчуження. 02.10.2009 року Франківським районним судом м. Львова постановлено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року в сумі 58 010,37 доларів США. Згідно договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року про відкриття банком «Позичальнику» кредитної лінії в сумі 64000 доларів США її термін становить 60 місяців з 19 квітня 2007 року по 19 квітня 2012 року. Згідно додаткової угоди №1 від 19.04.2007 року до договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року термін користування кредиту скорочено до 05 квітня 2012 року. Таким чином 05 квітня 2012 року відповідно і закінчився термін дії договору кредитної лінії. Оскільки банк довідався про порушення свого права у 2009 році - в день звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом і зобов`язання позичальника по сплаті кредиту закінчилися 05.04.2012 року, то строк позовної давності сплинув 05.04.2015 року . Зобов`язання сторін за кредитним договором припинилися 05.04.2015 року, а тому зобов`язання за іпотечним договором припинені. Тому, дії відповідача по незаконному утриманню в іпотеці нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки від 20.04.2007 реєстр, № 916, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О. та договору, зареєстрованому в реєстрі за №3327, про внесення змін і доповнень від 04.12.2007 року до договору іпотеки від 20.04.2007 року є посяганням на права та законні інтереси позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним йому на праві власності майном. Позивач вважає, що похідне зобов`язання його перед відповідачем у вигляді іпотеки по договору від 19.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О., реєстровий номер №916, також підлягають припиненню. Позивач зазначає, що оскільки основне зобов`язання [PERSON] є припиненим, тому відсутні правові підстави для утримання під обтяженням чи обмеженням майна позивача переданого в іпотеку за договором іпотеки від 20.04.2007 року, що посвідчений ПН ЛМНО Грищенко Н.О., реєстровий № 916 та договору про внесення змін і доповнень від 04.12.2007 року до договору іпотеки від 20.04.2007 року, зареєстрований №3327. Отже позовна вимога про визнання припиненим договору іпотеки від 20.04.2007, що посвідчений ПН ЛМНО Грищенко Н.О., реєстровий №916 та договору про внесення змін і доповнень від 04.12.2007 року до договору іпотеки від 20.04.2007 року, реєстровий №3327 укладеного між позивачами та відповідачем є правомірною та обґрунтованою. Тобто, разом з припиненням договору іпотеки, суд фактично припиняє обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. У зв`язку з вище викладеним позивачі і були вимушені звернулися до суду з даною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2017 року головуючого суддю визначено Козюренка Р.С. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2019 року головуючим суддею визначено Мартьянову С.М. Ухвалою суду від 04.09.2019 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 24.09.2021 року до суду надійшла від ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» заява про залучення правонаступника відповідача у справі. Ухвалою суду від 06.12.2021 року заяву ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» правонаступника ПАТ КБ «НАДРА» про залучення до участі у справі правонаступника відповідача задоволено. Залучено до участі у справі правонаступника ПАТ КБ «НАДРА» - ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН». 28.02.2022 року до суду від представника ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» надійшли заперечення в яких, він просив відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на наступні обставини. Так, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Зобов`язання, яке виникло у [PERSON] все ще перебуває в процесі виконання і не може бути припинене до моменту прийняття його кредитором (наразі - ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином згідно зі ст. 599 ЦК України. Наразі зобов`язання не було виконано [PERSON] , а отже, є незакінченим. Водночас пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку відповідно до ч. 2 ст.598 ЦК України. Згідно з висновком ВСУ по справі № 643/4395/16-ц сплив позовної давності не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором, а відповідно, не є підставою для припинення іпотечного договору. В ЦК відсутня така підстава припинення зобов`язання як сплив позовної давності. Тому факт спливу позовної давності не перешкоджає кредитору звертати стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, а отже, і іпотечний договір не є припиненим. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, до якого застосовуються відповідні правила. Беручи за основу іпотечні договори від 20.04.2007 та від 04.12.2007можно констатувати факт застосування всіх правил, які передбачає укладання договору іпотеки. Стосовно строку закінчення дії кредитного договору за наявності заборгованості, то відповідно до висновку ВСУ по справі №6-153цс14 це не є підставою для припинення дії договору іпотеки. Отже, факт закінчення строку дії кредитних договорів від 20.04.2007 року та від 04.12.2007 року не звільняє [PERSON] від виконання незакінченого зобов`язання. Відповідач зазначає той факт, що по даній справі закінчення дії кредитного договору слід розуміти не календарний сплив днів за кредитним договором, а наявність юридичного факту повного виконання зобов`язання. Згідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Отже, серед вищеперерахованих чітких підстав припинення іпотеки не передбачено спливу позовної давності до основної чи додаткової вимог кредитора за основним зобов`язанням, а також відсутні будь-які підстави для визнання іпотеки такою, що є припинена. 17.05.2022 року до суду від ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» надійшла заява про залучення правонаступника відповідача у справі. Ухвалою суду від 31.10.2022 року у задоволені заяви ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» про залучення правонаступника відповідача у справі відмовлено. \~ \~ \~ \~Позивачі в судове засіданні не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У своїх запереченнях просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. \~ \~ \~ \~Третя особа ПН ЛМНО Грищенко Н.О. в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, у вирішені спору поклалась на розсуд суду. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.04.2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №35/МБ-ЦВ, в якому банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 64000,00 дол. США 00 центів терміном на 60 місяців з 19 квітня 2007 року по 19 квітня 2012 року. (далі Договір) (а.с.7-9) Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надається зі сплатою 14,5 % річних, котрі можуть бути змінені додатковими угодами до даного договору, що є його невід`ємною частиною. Згідно п. 2.1 Договору в забезпечення зобов`язань по цьому договору, які полягають у поверненні кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також по відшкодуванню збитків в зв`язку з порушенням цього договору. Позичальник забезпечує нерухомим майном, квартирою, коморою в підвалі 3,0 кв.м., який складається з двох житлових кімнат та кухні, загальною площею 53,5 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] вартістю яка за згодою сторін становить 74826,00 дол. США, що на час укладання цього договору по офіційному курсу НБУ становить 377871,30 грн. (оформляється нотаріально) та транспортним засобом марки SCANIA К 113, реєстраційний № [NUMBER] 1999 року випуску вартістю, яка за згодою сторін становить 50000,00 дол. США, що на час укладання цього договору по офіційному курсу встановленому НБУ становить 252500,00 грн. (оформляється нотаріально). 20.04.2007 року в якості забезпечення зобов`язань згідно договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління Тертишного Віктора Миколайовича та [PERSON] про надання їй кредиту в сумі 64000,00 доларів США, укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грищенко Н.О. і зареєстрований в реєстрі за № 916, та накладено заборону №32 на відчуження квартири [ADDRESS] , загальна площа № 53,5кв.м., яка належить на правах приватної власності [PERSON] (а.с.10-13) Згідно п. 4.1 Іпотечного договору право іпотеки виникає у Іпотекодержателя з моменту посвідчення цього договору. Пунктом 4.3 Іпотечного договору встановлено, що право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобов`язань. Пунктом 6.1 Іпотечного договору 19.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», в особі начальника Центрального відділення філії ВАТ КБ «Надра» Львівське регіональне управління Тертишного В.М. та [PERSON] укладена додаткова угода №1 до Договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 року в якому сторони домовилися, що термін користування траншем з 19 квітня 2007 року по 05 квітня 2012 року, та процентна ставка за користуванням траншем встановлюється з розрахунку 14,5% відсотків річних по терміновому кредиту, і 14,5% відсотків річних по простроченому кредиту. (а.с.14) Згідно договору, зареєстрованому в реєстрі за 23327 про внесення змін і доповнень від 04.12.2007 року до договору іпотеки від 20.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстром №916, в якості забезпечення зобов`язань згідно договору кредитної лінії №35/МБ-ЦВ від 19.04.2007 пункт «Предмет іпотеки» доповнено - нерухоме майно: квартира, що розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 64,2 кв.м., яка належить на правах приватної власності [PERSON] і накладено заборону №120 на відчуження. (а.с.15-16) Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 03.08.2005 року укладеного між нею та [PERSON] , який посвідчено нотаріусом ЛМНО Гриником І.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 5321. (а.с.20-21) Також, в п.11 даного договору вказано, що продавцем розпочато роботи з об`єднання відчужуваної квартири з квартирою [ADDRESS] та реконструкції з розширенням за рахунок частини об`єму горища згідно з проектними пропозиціями та на підставі розпорядження № 849 Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.07.2003 року. Згідно розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.07.2003 року №849 «Про об`єднання та реконструкцію квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] » дозволено [PERSON] за власні кошти завершити самовільно розпочаті ремонтно-будівельні роботи та газомонтажні роботи в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Квартирний номер [ADDRESS] ліквідовано. (а.с.17-18) Розпорядженням від 19.09.2005 року №1481 внесено зміни до розпорядження Франківської районної адміністрації від 10.07.2003 року №849 «Про об`єднання та реконструкцію квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] » в частинці зміни власника квартири, надалі прізвище « [PERSON] » читати як « [PERSON] » (у відповідних відмінках). (а.с. 19) Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради видано [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру від 26.07.2011 року, що вона дійсно володіє на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] . Площа підвалів 3,0 кв.м. та 3,0 кв.м. (а.с.22) \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02.10.2009 року позов задоволено повністю. \~ \~ \~ \~Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ заборгованість в сумі 1\~126\~653,76 грн. \~ \~ \~ \~ Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ заборгованість в сумі 894\~170,20 грн. \~ \~ \~ \~Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ПП «Тур-Ретур» на користь Філії ВАТ КБ «Надра» Львівське РУ судові витрати в розмірі 1700 грн. 00 коп. державного мита та 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви. (а.с.23-26) Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 11.07.2002 року укладеного між ним та [PERSON] , [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Нор Н.М., зареєстровано в реєстрі за № 3399. (а.с.27-28) Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до приписів\~статті 575 ЦК України\~та\~статті 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом, та є заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 згаданого закону. Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим законом. Так,\~згідно з\~указаною нормою\~іпотека припиняється\~у разі: припинення\~основного зобов`язання\~або закінчення\~строку дії\~іпотечного договору; реалізації\~предмета іпотеки\~відповідно до\~цього Закону; набуття\~іпотекодержателем права\~власності (спеціального\~майнового права)\~на предмет\~іпотеки; визнання\~іпотечного договору\~недійсним; знищення\~(втрати)\~переданої в\~іпотеку будівлі\~(споруди),\~якщо іпотекодавець\~не відновив\~її.\~Якщо предметом\~іпотечного договору\~є земельна\~ділянка і\~розташована на\~ній будівля\~(споруда),\~в разі\~знищення (втрати)\~будівлі (споруди)\~іпотека земельної\~ділянки не\~припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Отже, Законом України «Про іпотеку» не передбачено такої підстави для припинення іпотеки, як сплив позовної давності до основної чи додаткової вимог кредитора за основним зобов`язанням. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки,\~ який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Аналогічний висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 4 грудня 2013 року № 6-125цс13, та у постанові \~Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України\~від 22 жовтня 2014 року №6-153цс14 Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті\~509, та частиною першою статтею\~526 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга\~статті 598 ЦК України). У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо. За змістом\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами\~статті 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з приписами\~статті 267 ЦК України\~особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості у судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Однак за змістом\~статті 267 ЦК України\~сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає у можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша\~статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Нормами\~ЦК України\~не передбачено, що сплив позовної давності є окремою підставою для припинення зобов`язання. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2020 року у справі № 761/44698/16-ц ( провадження № 61-47703св18). Окрім того, сплив позовної давності сам по собі не припиняє основного зобов`язання за кредитним договором і, відповідно, не може вважатися підставою для припинення іпотеки. Саме такий висновок зробив ВСУ в постанові від 15 травня 2017 року по справі №643/4395/16-ц. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 2\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст.\~77, ч. 2 ст.\~78, ст.\~79 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі. При цьому, відповідно до ч. 7\~ст. 81 ЦПК України\~суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до змісту ч. 3 ст.\~10\~та ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до частини 1 та частини 2\~статті 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог, а тому суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові, на підставі чого понесені позивачем судові витрати по справі, які складаються з судового збору, не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed