Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернувся у суд із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька. В обґрунтування своєї позовної заяви [PERSON] зазначає, що він є батьком [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO]. Відповідачі є повнолітніми та працездатними, проте не беруть участі і його утриманні, не надають матеріальної допомоги, не цікавляться його станом здоров`я та взагалі не піклуються про нього. До повноліття відповідачів, а також у період їх навчання у вищому навчальному закладі позивач повністю забезпечував матеріальне утримання відповідачів. Позивач зазначає, що його єдиним джерелом є пенсія за віком в розмірі 2 546,77 грн. З отриманою пенсії за віком ним щомісячно сплачується 2 100,00 грн. за проживання у хостелі, купуються ліки та продукти харчування. Відповідачі мають достатній дохід, тому можуть сплачувати аліменти на його утримання у розмірі ј частини з усіх видів заробітку на місяць. За таких підстав, позивач просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на його користь аліменти в розмірі ј частини з усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і довічно. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 20) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2022 року зобов`язано посадових осіб Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (надати Голосіївському районному суду м. Києва витяг з актового запису цивільного стану про народження [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року зобов`язано посадових осіб Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати Голосіївському районному суду м. Києва витяг з актового запису цивільного стану про народження [PERSON] та [PERSON] . 08 липня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий відповідачем [PERSON] (а.с. 27) Просить відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач не виконував свого обов"язку по утриманню своїх дітей (відповідачів у справі), матеріально їх не забезпечував, не телефонував, не відвідував та не цікавився своїми дітьми. Позивач у 2021 році отримував пенсію за віком, яка перевищувала максимальний рівень прожиткового мінімуму відповідного періоду на 777,70 грн. У січні 2022 року пенсія позивача перевищувала максимальний рівень прожиткового мінімуму на 612,77 грн. На думку відповідача, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він потребує матеріальної допомоги. Сам факт перебування позивача на пенсії не вказує на зворотнє та не звільняє його від процесуального обов"язку доказування. 08.07.2022 року відповідач [PERSON] також подав відзив на позовну заяву. (а.с. 34) Просить відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві [PERSON] . Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Згідно пенсійного посвідчення позивач [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Встановлено, що [PERSON] отримує пенсію у розмірі 2 651,92 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 6933999533211958, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Голосіївського район). Обґрунтовуючи поданий позов, [PERSON] зазначив, що відповідачі не надають жодної матеріальної допомоги, не бажають утримувати позивача та виконувати свій обов`язок. При цьому, позивач є непрацездатним за віком і потребує матеріальної допомоги, оскільки пенсії не вистачає на лікування та харчування. Крім того, позивач є хворою людиною та потребує постійного лікування. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ч. 1 ст. 203 СК України). Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Так, необхідними умовами для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання батьків є непрацездатність батьків та наявність у них потреби у матеріальній допомозі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності потреби у матеріальній допомозі. Судом встановлено, що [PERSON] не працює, отримує пенсію, розмір якої становить 2 651,92 грн. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] надав копію паспорту; пенсійного посвідчення; довідку про його доходи, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (Голосіївського район). При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що пенсії, яку отримує позивач, йому недостатньо, та у нього наявна потреба у матеріальній допомозі, матеріали справи не містять. Також матеріали справи не свідчать про наявність у позивача хронічних хвороб, які потребують значних витрат на лікування. Виходячи з викладених вище обставин, відсутності доказів потреби позивача в матеріальній допомозі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його вимог.

Outcome: dismissed