Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, у якому вказали, що їм на праві приватної власності належить квартира за [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності. В будинку також зареєстровані - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які фактично не проживають в ньому. Тобто, фактично відповідачі були зареєстровані за вказаною адресою, однак фактично там не проживають уже на протязі шести останніх років, що підтверджується актом обстеження на предмет проживання від 14.09.2022 року. Позивачам достовірно відомо, що відповідачі перебувають за кордоном у Польщі. Купуючи дану квартиру, його попередні власники взяли на себе зобов`язання здійснити заходи щодо зняття даних осіб з реєстрації, однак самостійно відповідачі цього не можуть зробити, у зв`язку із перебуванням за кордоном. Відповідачі не є членами сім`ї. Відповідачі у даному житловому будинку лише зареєстровані, але фактично не користуються і не користувалися ніколи, не являються його співвласниками та фактично перешкоджають позивачам у вільному розпорядженні своєю власністю, адже вони мають нести витрати по оплаті комунальних платежів за осіб, до яких не мають жодного відношення, які є позивачам сторонніми особами. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, не повідомивши причин своєї неявки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, не повідомивши причин своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу квартири від 13 вересня 2022 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 вересня 2022 року, позивачам на праві приватної власності належить квартира за [ADDRESS] . Відповідно до статті 41 Конституції України,- кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц зроблено висновок по застосуванню статей 71, 72 ЖК Української РСР, який полягає в тому, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач не довів. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Відповідно Акту обстеження на предмет проживання від 14 вересня 2022 року та довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 вересня 2022 року №3535, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , фактично не проживають в квартирі за [ADDRESS] . Тобто, фактично відповідачі були зареєстровані за вказаною адресою, однак фактично там не проживають уже на протязі шести останніх років. Відповідно ст. 391 ЦК України- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідача у житловому будинку, який належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки [PERSON] та [PERSON] не проживають без поважних причин за адресою реєстрації, то суд вважає можливим визнати останніх такими, що втратили право на користування житловим квартирою за адресою: [ADDRESS] . Питання про судові витрати слід вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачами при розгляді даної справи суду надано не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved