Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 03.07.2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 176. \~ \~\~\~ \~В\~обґрунтування своїх\~позовних вимог\~вказав,\~що 03.07.2020 року між ним та [PERSON] , було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що 03.07.2020 року зроблено відповідний актовий запис №176. З відповідачкою позивач має спільну доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] , про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис за №635. За взаємною згодою подружжя дитина фактично проживатиме разом з відповідачкою. Від початку їх сімейне життя складалось добре, але протягом останніх півтора року стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до відсутності порозуміння та поваги. Протягом останнього року позивач та відповідачка припинили шлюбні відносини, внаслідок чого їх подальше спільне життя із збереження шлюбу неможливе. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність протягом вже довгого часу між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри. Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачкою мають виключно негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Шлюбні відносини позивача та відповідачки припинились, разом з відповідачкою вони не ведуть спільного господарства. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин позивача та відповідачки, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів тому, це лише погіршить стан їхніх відносин з відповідачкою та продовжить перебіг в часі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю позивача та відповідачки, в них немає, а в разі його виникнення спір буде вирішувати відповідно до вимог законодавства України. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ця норма встановлює один з основних принципів шлюбу - добровільність. Тобто, якщо одна зі сторін шлюбних відносин не бажає в подальшому продовжувати такі відносини, шлюб має бути припинений. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Позивач переконаний, що подальше спільне життя, збереження шлюбу і примирення не можливе. Поновлювати шлюбно - сімейні правовідносини і ведення спільного господарства, та зберігати шлюб з відповідачкою позивач не має наміру. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. З3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явився, від його представника до суду надійшла заява, згідно якої остання просить розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка у\~\~судове засідання\~не\~з`явилась,\~подала до\~суду заяву,\~згідно якої\~просить розглянути\~справу за\~її відсутності, не заперечує проти задоволення позову, що судом розцінено як визнання позову останньою. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved