Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

29.09.2022 КНП «Чернігівська обласна лікарня» в особі її генерального директора Жиденка А.М. звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь 35 919 грн 30 коп. заборгованості за користування гуртожитком по [ADDRESS] , яка утворилася станом на 31.08.2022. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення виконкому Деснянської районної Ради депутатів трудящих м. Чернігова від 16.08.1974 № 227 «Про виділення жилої площі підприємствам та організаціям» КНП «Чернігівська\~обласна лікарня»\~Чернігівської обласної\~ради дозволено використовувати квартири за адресою: [ADDRESS] під гуртожиток для інтернів, в тому числі і квартиру [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , який був заселений в гуртожиток тимчасово, як член сім`ї та чоловік [PERSON] . Позивач вказує, що 01.03.2011 між ним та [PERSON] укладений договір найму житла із зазначенням в умовах договору, що наймодавець надає наймачу і членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] строком до 31.12.2011. 20.09.2011 [PERSON] та її доньку [PERSON] за їх бажанням було знято з реєстрації у гуртожитку у зв`язку зі зміною місця проживання та реєстрацією по [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що [PERSON] з реєстрації у гуртожитку за вищевказаною адресою не знімався, договір найму житла з відповідачем у справі не укладений. Як зазначає позивач, станом на 31.08.2022 у [PERSON] виникла заборгованість за комунальні послуги у розмірі 35 919,30 грн, яка розраховувалась на підставі діючих тарифів, укладених договорів з постачальниками комунальних послуг та з урахуванням площі кімнати №26 по проспекту Миру, 209. Ухвалою судді від 07 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20 жовтня 2022 року. 20 жовтня 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. У судове засідання, призначене на 08.11.2022, сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином; представник позивача подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримку позову, дала згоду на заочний розгляд справи; відповідач відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Деснянської районної Ради депутатів трудящих м. Чернігова від 16.08.1974 № 227 «Про виділення жилої площі підприємствам та організаціям» та рішення Чернігівської міської ради депутатів трудящих від 31.07.1974 № 398 КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» надано дозвіл на користування квартирами, у тому числі і квартири [ADDRESS] під гуртожиток для інтернів. Як встановлено судом, балансоутримувачем 100-квартирного будинку [ADDRESS] є Комунальне підприємство «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу реєстрації місця проживання УДМС України в Чернігівській області (а.с. 68 том 2) як чоловік [PERSON] , яка була позивачем заселена у вказане житлове приміщення гуртожитку та з якою позивачем 01.03.2011 був укладений договір найму житла, включаючи членів її сім`ї.\~ Як встановлено судом, натепер квартира [ADDRESS] продовжує мати статус гуртожитку. За умовами договору найму житлове приміщення обладнане водопроводом, гарячим водопостачанням, центральним опаленням, каналізацією, газопостачанням, електроенергією. Наймодавець зобов`язаний забезпечити надання комунальних послуг, а наймач зобов`язаний оплачувати квартирну плату та комунальні послуги відповідно до чинного законодавства. Зазначені обставини та наявність вказаного договору найму житла відповідачем не спростовані. 04.05.2018 між КП «ЖЕК 13» Чернігівської міської ради та КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» укладений договір № 99 про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.03.2018 між ТОВ «Чернігівгаз Збут» та КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» укладений договір про постачання природного газу для потреб не побутових споживачів. За умовами цього договору газопостачальник передає у власність КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» природний газ для подальшої реалізації побутовим споживачам. Передача газу здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення). 15.01.2018 між КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради та КПЛЗ «Чернігівська обласна лікарня» укладений договір з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . 29.01.2018 між ПАТ «Облтеплокомуненерго» та КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» було укладено договір на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, відповідач, як мешканець житлового приміщення у гуртожитку по [ADDRESS] , є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, споживачем природного газу, теплової енергії (опалення, гарячої води), водопостачання та водовідведення, на підставі договорів, укладених позивачем з відповідними постачальниками. З матеріалів справи убачається, що тягар зі сплати вартості наданих постачальниками та виконавцями житлово-комунальних послуг мешканцям гуртожитку по [ADDRESS] несе позивач, що підтверджується копіями платіжних доручень, і на спростування цих обставин відповідачем доказів суду не надано. Плата за проживання у гуртожитку нараховується на підставі пункту 38 Примірного положення про гуртожитки, тобто за ставками квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського жилого фонду. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» виконавець надає послуги відповідно до встановлених тарифів на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 31.08.2022 сума заборгованості [PERSON] за отримані комунальні послуги з 01 січня 2022 року складає 35 919,30 грн. На спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за отримані послуги відповідачем доказів суду не надано. Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень частини першої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Відповідно до пунктів третього, четвертого частини четвертої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний споживач зобов`язаний: забезпечувати розподіл між споживачами, об`єднаними таким колективним споживачем, обсягу спожитих комунальних послуг відповідно до законодавства (крім випадку, коли співвласниками визначено іншу особу, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги); у разі безпосереднього здійснення розподілу обсягу комунальних послуг між споживачами у будівлі надавати споживачам, об`єднаним таким колективним споживачем, детальний розрахунок розподілу між ними обсягу спожитих комунальних послуг, а в разі обліку комунальних послуг засобами вимірювальної техніки вузла обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі (її частині), надавати також інформацію про їх показання. Згідно зі статями 64, 67, 68 Житлового Кодексу України (далі ЖК України) наймач та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами та обов`язками, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язанням, що випливають із зазначеного договору. Згідно статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; На підставі статей 66, 67, 68, 162 ЖК України плата за користування житлом /квартирна плата/ обчислюється виходячи із загальної площі квартири, а плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами у відповідності до кількості проживаючих в квартирі осіб, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. З наказів позивача № 220 від 17.08.2015 та № 38 від 23.02.2018, встановлено, що нарахування плати за проживання в кімнатах гуртожитку для осіб, які одноосібно займають площу житлової кімнати, чи проживають у складі сім`ї, здійснюється на підставі рахунків надавачів комунальних послуг, затверджених тарифів, нормативів, норм споживання та житлової площі. За таких обставин, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними. Проте, в порушення зазначених норм матеріального права, відповідач не виконує своїх зобов`язань із своєчасного внесення плати за комунальні послуги. Стаття 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, суд приходить до висновку, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належними та допустимими доказами не спростований, а відтак, вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 35 919 грн 30 коп. є обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2\~600,00 грн. Проте, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір частково у розмірі 2\~481,00 грн, оскільки в силу вимог пункту 1 частини другої статті 4 закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою встановлюються у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved