Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі - відповідач), у якому просили: - поновити позивачам пропущений та визначити додатковий строк у два місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі обґрунтовують свій позов наступними обставинами. [INFO] померла матір позивачів [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки по [ADDRESS] . Однак, позивачі у визначений законом 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця не змогли подати своїх заяв до нотаріуса про прийняття спадщини матері. Так, позивач [PERSON] не зміг вчасно подати вищевказану заяву в зв`язку з тим, що через воєнний стан був на військовій службі в ЗСУ, а позивач [PERSON] , маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей, була вимушена через воєнний стан тимчасово виїхати за кордон до Польщі. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву та витребувано спадкову справу. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у своїй заяві визнав позов та просив про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивачі не з`явились, однак у своїх заявах просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя [PERSON] набула право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.05.1993, а також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкувала земельну ділянку з кадастровим номером 0522210100:01:002:0420 за вищевказаною адресою. До дня своєї смерті [PERSON] проживала одна і за життя заповіту не складала. Спадкова справа на [PERSON] не заводилася. Однак, у [PERSON] були діти - позивачі, що підтверджується їх свідоцтвами про народження, і які у визначений законом 6-ти місячний строк не змогли подати своїх заяв до нотаріуса про прийняття спадщини матері. Так, позивач [PERSON] не зміг вчасно подати вищевказану заяву в зв`язку з тим, що через воєнний стан був на військовій службі в ЗСУ (у матеріалах справи є військове посвідчення), а позивач [PERSON] , маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей (у матеріалах справи є свідоцтва про народження дітей) була вимушена через воєнний стан тимчасово виїхати за кордон до Польщі. При зверненні позивачів до нотаріуса 03.08.2022 їм було роз`яснено, про можливість звернення до суду для визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом було встановлено, що після смерті [PERSON] , яка за життя не залишила заповіт, відкрилася спадщина, що складається з 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки по [ADDRESS] . До дня своєї смерті [PERSON] проживала одна і за життя заповіту не складала, а її спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у 6-ти місячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, як встановлено судом позивачі, як діти [PERSON] , у визначений законом 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця не змогли подати своїх заяв до нотаріуса про прийняття спадщини матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі ЗСУ; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом було встановлено, що об`єктивними, непереборними, істотними труднощами позивачам для оформлення спадщини стало військове вторгнення РФ проти України, внаслідок чого в Україні введено воєнний стан з 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено. Так, позивач [PERSON] не зміг вчасно подати вищевказану заяву в зв`язку з тим, що через воєнний стан був на військовій службі в ЗСУ (у матеріалах справи є військове посвідчення), а позивач [PERSON] , маючи на утриманні двох неповнолітніх дітей (у матеріалах справи є свідоцтва про народження дітей) була вимушена через воєнний стан тимчасово виїхати за кордон до Польщі. Суд, оцінивши подані позивачами докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються позивачі та які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Крім того, відповідачем було визнано позов, а відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визначення позивачам додаткового строку у два місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved