Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що 06.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 4955 про стягнення з неї на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 26252019105618 від 24.03.2013, укладеним між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», у розмірі 21 668 грн. 33 коп. На підставі вищезазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 56840245. Разом з тим, між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» було укладено кредитний договір, однак будь-яких повідомлень про заміну кредитора їй не надходило. Виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом із порушенням вимог законодавства, оскільки нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив факту наявності чи відсутності заборгованості та не переконався у безспірності такої заборгованості. Під час виконання оскаржуваного виконавчого напису з її заробітної плати на користь відповідача було стягнуто 13 914 грн. 96 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4955 від 06.06.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 21 668 грн. 33 коп., стягнути з відповідача на її користь суму у розмірі 13 914 грн. 96 коп. та стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 600 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, подаладо суду заяву, у якій просив розглядати справу за її відсутності та вказала на те, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк», приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності представника АТ «Перший Український міжнародний банк», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 06.06.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 4955 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 26252019105618 від 24.03.2013, укладеним між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за період з 24.05.2017 по 24.05.2018 у розмірі 21 668 грн. 33 коп., що складається з: 10 749 грн. 39 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 10 590 грн. 27 коп. прострочена заборгованість за процентами, 328 грн. 67 коп. заборгованість за процентами (а.с. 19). За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача 430 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню за виконавчим написом становить 21 668 грн. 33 коп. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, у редакції, діючій на час вчинення виконавчого напису - 06.06.2018, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2 глави 16 розділі 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у редакції, діючій на час вчинення виконавчого напису - 06.06.2018 (далі - Порядок), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилалася на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, заборгованість не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з позивача на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», безспірності характеру правовідносин між сторонами, відповідачем суду не надано. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису № 4655 від 06.06.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на те, що під час виконання оскаржуваного виконавчого напису з її заробітної плати було стягнуто на користь відповідача 13 914 грн. 96 коп., просила стягнути з відповідача зазначену суму. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Ураховуючи те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, та є таким що не підлягає виконанню, кошти у сумі 13 914 грн. 96 коп. стягнуті без достатньої правової підстави, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 13 914 грн. 96 коп. Крім того, позивач у позовній заяві просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 600 грн. Обґрунтовуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу зазначала, що у зв`язку з розглядом справи у суді позивачем було понесено судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 600 грн. Посилаючись на зазначені обставини просила покласти на відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем не надано детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Ураховуючи те, що позивачем не надано суду обгрунтованого розрахунку суми витрат, понесених на правову допомогу, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), правових підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу немає. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягають стягненню з АТ «Перший український міжнародний банк» на користь позивача.

Outcome: approved