Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача. В заяві вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який 18 серпня 2007 року зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 717. Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинені з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на подружнє життя, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Враховуючи, що відповідач не бажає в добровільному порядку постійно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, просить стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову, та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 02.09.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило. У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Тому суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , встановлено, що 18 серпня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 717. Відповідно до 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України. В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, за наявності законних підстав, суд вважає, що заявлений позов щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство, збереження сім`ї при існуючих обставинах суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України суд не вважає за потрібне. У відповідності до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки « [PERSON] ». При вирішенні питання про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Діти проживають разом з матір`ю та перебуваютьна її утриманні, означені обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів суд в силу ст. 182 СК України враховує наведені в цій статті обставини і вважає, що домірним як потребам дітей в утриманні, так і майновому стану платника аліментів, буде стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. При визначенні розміру частки від заробітку позивача суд враховує і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утримання дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів, а також інтересів осіб, відповідальність перед якими прямо встановлена законом (стягнення коштів на утримання дружини). Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить переконання, що встановлений розмір аліментів буде домірним як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітніх дітей в їх утриманні та забезпеченні належного рівня життя необхідного для фізичного та соціального розвитку. На підставі вищевикладеного, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня пред`явлення позову, та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем, у разі звільнення позивача від сплати судового збору такий збір стягується з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved