Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться на [ADDRESS] . Позивач у справі є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] як її дочка, прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права на домоволодіння в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом прав та інтересів [PERSON] її представник адвокат Солоненко Богдан Миколайович, 19 жовтня 2022 року з відповідним позовом звернувся до суду. Ухвалою від 20 жовтня 2022 року (а.с. 51) відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження. Позивач та її представник у підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Солоненко Б.М. (а.с. 46-47) подав заяву (а.с. 55), у якій просив провести розгляд справи за його відсутності та за відсутності [PERSON] . Представник відповідача подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника Вендичанської селищної ради (а.с. 54). \~ \~ \~ \~З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11 лютого 2016 року (а.с. 15), стверджується, що [PERSON] померла [INFO] у с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідкою старости Лучинецького старостинського округу № 323 від 16.09.2022 (а.с. 18), технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 23-29), випискою з погосподарської книги № 2 (а.с. 42), рішенням № 81 15 сесії 4 скаликання Плосківської сільської ради від 27 квітня 2005 року про передачу земельних ділянок у приватну власність (а.с. 43,44) стверджується, що [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS] , який було побудовано у 1922 році. Із довідки начальника КП «Могилів-Подільське МБТІ» № 93 від 30.05.2022 (а.с. 39) та інформації з Державного реєстру речових прав № 312111994 від 11.10.2022 (а.с. 41) слідує, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Відповідно до інформаційної довідки № 70348958 від 18.10.2022 (а.с. 21) слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України). Паспортом (а.с. 9-13), свідоцтвом про народження (а.с. 16) та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 17) позивач довела своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців за законом як її дочка. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Відповідно до довідки старости Лучинецького старостинського округу Вендичанської селищної ради № 323 від 16.09.2022 (а.с. 18) на момент смерті спадкодавця [PERSON] з нею ніхто не проживав. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 19) [PERSON] в порядку ст.ст. 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] , подавши у визначені законом строки відповідну заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори, на підставі якої було заведено спадкову справу № 315/2016 щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 22), та вже оформила своє право на частину спадщини. Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Із постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори за № 153/02-31 від 12.10.2022 (а.с. 20) вбачається, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок не вбачається можливим через відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації такого права. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, - яке залишилось після смерті [PERSON] .

Outcome: approved