Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 199 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач вказує, що сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття поваги один до одного, не збираються налагоджувати стосунки. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарства не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 28 серпня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 199. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, надавши до канцелярії суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують (а.с.2зв., 15, 19, 20). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.14, 18, 22. 23). Проте, про причини неявки до суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив з викладеними запереченнями проти позову до суду не надав. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд встановив, що шлюб між сторонами був укладений 28 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 199 (а.с.4). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved