Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 2900 євро за договором позики від 16 жовтня 2021 року та судового збору. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 16 жовтня 2021 року відповідач позичив у нього 2900 євро та зобов`язався повернути позику до 15 квітня 2022 року, про що склав власноручну розписку. Проте у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконав і борг не повернув. Тому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 2900 євро та судовий збір в сумі 1189 грн. Позивач подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування також просив розглянути справу без участі сторін в заочному порядку. Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов не подавав, заяв і клопотань не пред`являв. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2022 року постановлено заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із\~ст. 1047 ЦК\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладення договору позики між сторонами, 16 жовтня 2021 року відповідач власноручно склав розписку про позику у [PERSON] 2900 євро та зобов`язався повернути суму боргу до 15 квітня 2022 року, оригінал якої поданий позивачем. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у\~ст. 1047 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] 2900 євро, на що вказує відповідач у своїй розписці. [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] позику в сумі 2900 євро, про що зазначив в розписці, однак взяте на себе зобов`язання не виконав, кошти не повернув. Умови договору позики є зрозумілими та достатніми для висновку, що відповідач не виконує належним чином узяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики у вигляді суми позики, що не оспорюється відповідачем. Згідно зі\~ст. 524 ЦК України\~зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Судовий збір в сумі 1189 грн. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved