Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Свій позов мотивує тим, що 15.08.2020 року розірвано шлюб між сторонами, від якого у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з відповідачем. Позивач вказує на те, що від вересня 2019 року після фактичного припинення шлюбних відносин і до теперішнього часу відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, не відповідає на телефонні дзвінки, блокує його телефонний номер у мобільному телефоні дитини, переховує дитину від нього. Зазначає, що рішенням\~ Виконавчого комітету Вінницької міської ради №2355 від 05.11.2020 року визначено способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: щосереди місяця від 18-00 год. до 20-00 год., щоп`ятниці місяця від 18-00 год. до 20-00 год., щосуботи місяця від 10-00 год. до 20-00 год., два тижні у літній період щороку, з урахуванням думки дитини. Однак, попри рішення органу опіки і піклування відповідач продовжує перешкоджати позивачу зустрічатися з дитиною, чим позбавляє його можливості у спілкуванні з нею та у вихованні. У зв`язку з цим позивач тривалий час не має побачень з дочкою. У зв`язку з чим просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON] [INFO] та визначити участь батька у спілкуванні та вихованні дочки у наступні способи: побачення з дочкою без присутності матері: щовівторка місяця від 18-00 год. до 20-00 год., щосереди місяця від 18-00 год. до 20-00 год.; відвідування дочкою без присутності матері місця проживання батька за адресою : [ADDRESS] , у перший та третій тижні місяця від 18-00 год. п`ятниці до 10-00 год. неділі; спільний відпочинок батька з дочкою без присутності матері під час літніх і зимових канікул, календарний період і тривалість яких встановлені для виховного або навчального вкладу, який відвідує дитина; спілкування батька з дочкою засобами мобільного та стаціонарного зв`язку без присутності матері, щоденно, без обмежень у часі; дарування батьком дочці без присутності та дозволу матері будь-яких речей для задоволення матеріальних і духовних потреб дитини крім речей, які можуть завдати шкоди здоров`ю дитини або виключені з цивільного обороту. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві, зокрема, зазначила про те, що не заперечує проти спілкування дитини з батьком, але просила суд, щоб таке спілкування відбувалось без примусу і за бажанням дитини. Крім того, зазначила, що жодних перешкод у спілкуванні з дочкою вона позивачу не чинила, натомість позивачу неодноразову телефонувала сама і просила поспілкуватись з дочкою. Представником третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради подано заяву про розгляд справи без його участі та підтримано Висновок\~органу опіки та піклування про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною вих. № 01-00-011-23791 від 08.04.2022 року. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 24.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками дитини розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2020 року. Батько дитини [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З пояснень позивача встановлено, що починаючи вересня 2019 року після фактичного припинення шлюбних відносин і до теперішнього часу відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, не відповідає на телефонні виклики, блокує його телефонний номер у мобільному телефоні дитини, переховує дитину від батька.. Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положеннями пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Згідно з частинами 4 та 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком від 08.04.2021 року Виконавчого комітету Вінницької міської міської ради про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною визначено наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною, [PERSON] , [INFO] : щовівторка місяця з 18-00 год. до 20-00 год., з урахуванням думки дитини; щосереди місяця з 18-00 год. до 20-00 год., з урахуванням думки дитини; І та III п`ятниця місяця з 18-00 год. до 10-00 год. неділі, з урахуванням думки дитини; один місяць у літній період щороку, за узгодженням між батьками та з урахуванням думки дитини; один тиждень у зимовий період щороку, за узгодженням між батьками та з урахуванням думки дитини. Суд вважає, що саме такий спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини, не відповідатиме віковим потребам малолітньої [PERSON] , [INFO] , та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, не буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Тому що, на переконання суду, від впливу на дитину її матері залежить оцінка дитиною батька та її бажання чи небажання спілкуватись з ним. Доказами чинення відповідачем перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та її вихованні є : витяг з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05.11.2020 р №2355 про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини; заява [PERSON] 11.12.2020 р. до начальника Служби у справах дітей Вінницької міської ради про невиконання [PERSON] рішення виконкому і продовження чинення перешкод зі сторони матері бачитися і спілкуватися з дитиною; відповідь Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 24.12.2020 р. вих. №Р-31-150945/34-01-9 на заяву [PERSON] і роз`ясненням його права звернутися для вирішення спору до суду. Положеннями\~ст. 150 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток. Відповідно\~ст.\~153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Згідно з ч.2\~ст. 159 СК України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткову доведеність заявлених позовних вимог. Зважаючи на право батька відносно дитини, а також висновок органу опіки та піклування про усунення перешкод батькові у спілкуванні з дитиною, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позов підлягає частковому задоволенню, тому що позивач просив за однією з позовних вимог просив визначити участь батька у спілкуванні та вихованні дочки, зокрема, у спосіб : спільний відпочинок батька з дочкою без присутності матері підчас літніх і зимових канікул, календарний період і тривалість яких встановлені для виховного та навчального закладу, який відвідує дитина, проте на час вирішення справи судом дитина відвідує навчальний заклад, а тому в цій частині суд задовольняє позовну вимогу в такій редакції «спільний відпочинок батька з дочкою без присутності матері один місяць під час літніх канікул і один тиждень під час зимових канікул, календарний період і тривалість яких встановлені для навчального закладу, який вівідує дитина, за узгодженням між батьками». Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Судові витрати в справі складаються із сплаченого судового збору 908 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Outcome: partial