Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що відповідно до договору дарування від 24.12.1996 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , матір подарувала їм житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , по 1\\2 частині кожному. Договір посвідчено нотаріусом Хустського нотаріального округу Палюк В.І., за реєстровим номером 1625. Однак, у даному документі помилково зазначено по-батькові заявника як « [PERSON] », тоді як фактично правильно « [PERSON] ». Посилаючись на викладене, просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , договору дарування укладеного між дарувальником - [PERSON] та обдарованими [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Палюк В.І. 24 грудня 1996 року, за реєстровим номером 1625. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник Вишківської селищної ради в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.12.1996 року [PERSON] подарувала, а гр.. [PERSON] та [PERSON] приняли в дар від своєї матері, кожен у рівній ? частині, належний дарителеві на праві власності цілий житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, зареєстрованим в реєстрі за №1625 (а. с. 4). При складенні договору дарування допущено помилку в написанні по-батькові заявника, зокрема вказано як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як [PERSON] (а.с. 6). Згідно зі ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення\~ факту, що має юридичне значення та такі підстави встановлені в судовому засіданні.

Outcome: approved