Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

09 серпня 2022 року до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , в особі представника - адвоката Габуєва Г.Ю., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1094612 від 05 серпня 2022 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису № 78620 від 12 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на корись Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) заборгованості у розмірі 39408 грн. 10 коп., вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] судові витрати.\~Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~представник позивача\~зазначив,\~що за\~допомогою Єдиного\~порталу державних\~послуг «Дія»\~позивач дізналась\~про наявність\~у неї\~заборгованості на\~підставі постанови\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Якименка А.О.\~від 24\~листопада 2021\~року про\~відкриття виконавчого\~провадження №\~67642404\~про стягнення\~з неї\~як боржника\~заборгованості на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~Капітал» у\~розмірі 39408\~грн.\~10\~коп.\~Вказана постанова\~винесена на\~підставі виконавчого\~напису №\~78620,\~який вчинено\~12\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~Представник позивача\~вказує,\~що ознайомившись\~із матеріалами\~виконавчого провадження\~№ 67642404\~у Єдиному\~державному реєстрі\~виконавчих проваджень\~за допомогою\~ідентифікатора для\~доступу до\~інформації про\~виконавче провадження,\~проте у\~даному реєстрі\~були відсутні\~документи,\~що підтверджують\~боргові зобов`язання\~та право\~на їх\~стягнення.\~Представник позивача,\~на обґрунтування\~поданого позову\~зазначає,\~що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при його вчиненні не перевірив безспірність вимог стягувача. Крім того, позивач зазначає, що нотаріусом було порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки спірний нотаріальний напис було вчинено після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги у відповідача. Спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, що не відповідає положенням Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в частині переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 12 серпня 2022 року цивільну справу № 335/4789/22 (провадження № 2/335/2352/2022) за позовом [PERSON] , в особі представника - адвоката Габуєва Георгія Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя (а.с.20-21). 30 вересня 2022 року вказана цивільна справа надійшла до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2022 зупинено стягнення у виконавчому провадженні серії ВП № 67642404, відкритому 24 листопада 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком Андрієм Олександровичем на підставі виконавчого напису № 78620, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 39408 грн. 10 коп., до розгляду справи по суті (а.с.33-34). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі № 335/4789/22 (а.с.38-39). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час, день та місце проведення судового засідання, не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі (а.с.63). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив з викладеними запереченнями проти позову до суду не надав (а.с.44). Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., будучи належним чином повідомлена про час, день та місце проведення судового засідання, до суду також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила (а.с.41). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., будучи належним чином повідомленим про час, день та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.42). За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 жовтня 2016 року між первісним кредитором ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір № CCNG-630496834 (а.с.49-50). На підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами від 17 травня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФЛЕКСІС» став правонаступником всіх прав і обов`язків ПАТ «Альфа-Банк», та набуло право грошової вимоги відносно боржників. У подальшому на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 18-05/2021 від 18 травня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» став правонаступником всіх прав і обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФЛЕКСІС», та набуло право грошової вимоги відносно боржників, в тому числі щодо [PERSON] (а.с.51). 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 78620 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором від 21 жовтня 2016 року № CCNG-630496834 у розмірі 38758 грн. 10 коп., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 34401 грн. 24 коп., простроченої заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 4356 грн. 86 коп. Загальна заборгованість боржника становить 39408 грн. 10 коп. (а.с.51). Судом також\~встановлено,\~що 24\~листопада 2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Запорізької\~області Якименко\~А.О.\~на підставі\~виконавчого напису\~№ 78620,\~вчиненого 12\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.,\~була винесена\~постанова серії\~ВП №\~67642404\~про відкриття\~виконавчого провадження\~по примусовому\~стягненню з\~боржника [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»\~заборгованості у\~розмірі 39408\~грн.\~10\~коп. (а.с.17, 53-54). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. До таких актів, зокрема відноситься, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Згідно пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Стаття 87 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Правилами статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стяґувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стяґувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стяґувачем. Однак сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Положеннями п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що його вчинено на підставі п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку в первісній редакції від 29.06.1999 року не передбачав можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах. 26.11.2014 року в Перелік було внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, якою доповнено Перелік п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Проте, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, зокрема, в частині доповнення Переліку пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14. Згідно з п. 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку пункту 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові по справі № 910/13233/17 від 29.01.2019 року. Крім того, у постанові № 158/2157/17 від 15.04.2020 року Верховний Суд України, спираючись на те, що виконавчий напис було вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, а також на те, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, дійшов висновку про те, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стяґувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 12 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, до того ж укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] кредитний договір № CCNG-630496834 від 21 жовтня 2016 року не був посвідчений нотаріально. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В той же час, суд вважає необґрунтованим ствердження позивача, які викладені у позовній заяві, про те, що оспорюваний виконавчий напис було зроблено нотаріусом з пропуском строку, на протязі якого він мав право вчиняти виконавчий напис, з наступних підстав. За правилами статті 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Договір відступлення прав вимоги між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФЛЕКСІС» був укладений 17 травня 2021 року, договір відступлення прав вимоги між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФЛЕКСІС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» був укладений 18 травня 2021 року. Спірний нотаріальний напис було вчинено нотаріусом 12 червня 2021 року, тобто в межах встановленого трирічного строку з дня виникнення права вимоги. Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.1) ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача. Тому, заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» судових витрат, суд вважає необхідним задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем [PERSON] та документально нею підтверджені судові витрати з оплати судового збору за пред`явлення позову в сумі 992 гривень 40 копійок та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496 гривень 20 копійок, а всього підлягають стягненню судові витрати в загальному розмірі 1488 гривня 60 копійок, оплата яких підтверджується квитанціями № 1804463 від 17 лютого 2022 року, № 1804445 від 17 лютого 2022 року, оригінали яких містяться в матеріалах справи (а.с.9, 15). На підставі викладеного та

Outcome: approved