Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Адвокат Цмокаленко О.С. звернулась до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] в селі Ільїне Бердянського району Запорізької області помер батько заявника [PERSON] , [INFO] . Смерть батька підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 115 від 19.09.2022, виданого комунальним некомерційним підприємством «Чернігівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області, причина смерті - синільна дегенерація міокарду. Оскільки місцем смерті є тимчасово окупована територія, заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть батька. Просили встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті [ADDRESS] . Від представника заявника надійшла заява в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, а заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Заявник [PERSON] народився [INFO] в селі Панфілівка (наразі - Ільїне) Чернігівського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта № [NUMBER] , орган, що видав - 2340. Відповідно до копії довідки від 25.09.2022 № 2304-7501318103 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] . Як випливає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.1959 [PERSON] є сином [PERSON] . Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Ільїне Бердянського району Запорізької області, зазначали, що місцем смерті є тимчасово окупована територія, а тому заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть батька. Разом із цим, зі змісту доданого до заяви копії лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] № 115 від 19.09.2022, виданого комунальним некомерційним підприємством «Чернігівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області випливає, що воно складено відповідно до норм Українського законодавства, заповнене Українською мовою, місцем смерті зазначено - [ADDRESS] . За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів які підтверджують факт смерті і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію смерті. За таких обставин, доводи заявника про те, що у нього відсутня можливість зареєструвати смерть батька в компетентних органах держави Україна, оскільки його батько помер на тимчасово окупованій території України, є безпідставними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Таким чином, однією з підстав для проведення державної реєстрації смерті особи, є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я. В цей же час, доказів того, що заявник звертався до органів реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України з метою державної реєстрації смерті батька, пред`явивши лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] № 115 від 19.09.2022, виданого комунальним некомерційним підприємством «Чернігівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Чернігівської селищної ради Бердянського району Запорізької області, заповнене Українською мовою та в якої місцем смерті зазначено: [ADDRESS] , та останньому в реєстрації було відмовлено, заявником до суду не подано. Про відсутність у заявника на руках оригіналу вказаного лікарського свідоцтва або про якісь інші вагомі перешкоди для отримання свідоцтва про смерть батька, заявник у заяві про встановлення факту смерті нічого не зазначає. Відповідно до копії довідки від 25.09.2022 № 2304-7501318103 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на теперішній час заявник [PERSON] проживає на підконтрольній території України в м. Запоріжжі. Сам по собі факт смерті [PERSON] в селі Ільїне Бердянського району Запорізької області та відсутність на теперішній час на вказаній території функціонуючого органу РАЦС не є перешкодою для здійснення державної реєстрації смерті у будь-якому іншому органі РАЦС, тож не є достатньою підставою для звернення до суду. Отже, заявником у заяві не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати реєстрацію смерті батька за умови подання органу ДРАЦС оригіналу відповідного медичного документу, яке видано навіть органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022, мають бути прийняті відповідним органом ДРАЦС, як документи, що підтверджують факт смерті. Вказані обставини свідчать про те, що заявник має можливість зареєструвати смерть батька у відділі ДРАЦС на території України, за умови дотримання порядку подання відповідної заяви про державну реєстрацію смерті та долучення до вказаної заяви оригіналів відповідних документів. Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації смерті визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації. Оскільки заявником не доведено, що він не має належних документів для здійснення державної реєстрації смерті батька в органі ДРАЦС і відповідно не має можливості зареєструвати йог смерть у компетентних органах України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Підсумовуючи все вищевикладене, у задоволенні заяви адвоката Цмокаленко О.С. в інтересах [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed