Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, його автомобілю завдано шкоди, яку відшкодовано страховиком відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА». Однак, посилаючись на недостатність страхової виплати отриманої від страхової компанії відповідача, просить стягнути з [PERSON] невідшкодовану суму збитків в розмірі 126 370 грн. 90 коп. та судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на залучення спеціаліста для проведення оцінки в розмірі 2 800 грн. Свої вимоги мотивував тим, що в порядку ст. 1194 ЦК України, відповідач у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої ним шкоди зобов`язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.11.2020 року оформленого полісом №АР/8712107, страхова сума становить 130\~000 грн. Однак розмір страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою склав 120 594,55 грн. Частини страхового відшкодування у сумі 9 405,45 грн., що недотримана позивачем не є вартістю втраченого майна, а тому не може бути стягнута з відповідача. Крім того позивач добровільно відмовився про виплату йому страхового відшкодування на повну суму полісу, а тому покладення на відповідача обов`язку доплатити позивачу 9 405,45 грн., в межах суми страхового ліміту не ґрунтується на вимогах закону. Крім того зазначив, що позивач на власний розсуд придбав стальні диски задніх коліс та зимові шини до них на загальну суму 6\~450 грн., а тому вона не може бути стягнута з відповідача. Також заперечив проти стягнення з відповідачки витрат на залучення спеціаліста з приводу оцінки вартості майнової шкоди завданої власнику КТЗ в сумі 2 800 грн., оскільки ПАТ НАСК «ОРАНТА» 23 січня 2021 року складено Протокол (Акт) огляду пошкодженого транспортного засобу, ремонтну калькуляцію та відповідно здійснений розрахунок страхового відшкодування, з яким погодився позивач, та на підставі якого останньому здійснено виплату страхового відшкодування. Крім того,\~на підставі п.\~14\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільний і\~кримінальних справ\~від 01.03.2013\~№ 4\~«Про деякі\~питання застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів про\~відшкодування шкоди,\~завданої джерелом\~підвищеної небезпеки»\~просив вирішити\~питання щодо\~передачі відповідачці\~деталей транспортного\~засобу «Ноnda\~СR-V»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~які були\~замінені при\~його ремонті,\~а саме:\~балка задня\~(підрамника)\~К.1-В48-50310,\~важіль задній\~Р1-В29-52372,\~гальмівний шланг\~(задній\~лівий)\~Р1-В25-01466L,\~датчик АВ8\~(задній\~лівий)\~Р1-В29-57475,\~кулак (задній\~лівий)\~Р1-В29-52215,\~маточина (задня\~ліва)\~Р1-В19-42200 L, піввісь (задня ліва) Р1-В20-42311, трос стоянки гальма (лівий) Р1-В26-47560, шарнір заднього стабілізатора (лівий) Р1-В29-52321, ліхтар (задній лівий), крило заднє, двері задні ліві, двері передні ліві, два диска коліс та зимова резина. Позивач в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в суді проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи, будучи повідомленим про розгляд справи, до суду не прибув. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, 23 січня 2021 року о 16:00 на а/д Київ-Вишгород-Ровжі. 18 км + 20 км, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Hyundai Getz» державний номерний знак [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілем «HONDA CR-V» державний номерний знак [NUMBER] . під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2021 року відповідачку визнано винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Як вбачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Як вбачається з полісу №АР/8712107 від 02 листопада 2020 року, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Hyundai Getz» д.н.з. [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА». Згідно вказаного полісу розмір страхової суми за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн. 26 січня 2021 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування. 02 лютого 2021 року представником ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого складено протокол (акт) огляду транспортного засобу від 02 лютого 2021 року та ремонтну калькуляцію № [NUMBER] від 18 лютого 2021 року, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 222 458 грн. 69 коп. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування від 16 березня 2021 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та страхового акту №ОЦВ-21-32-44072/1 від 17 березня 2021 року розмір матеріального збитку завданого пошкодженому транспортному засобу, з врахуванням зносу деталей, що замінюються (52%) складає 120\~594 грн. 55 коп. Як вбачається з листа ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» №09-02-16/1-04/4282 від 05 травня 2021 року, відповідно до п. 7.38 Методики значення Е3 (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. Оскільки строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] перевищує 7 років, то значення Е3, застосовується загальних підставах і становить 52%. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 16 березня 2021 року матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП, склав 120 594,55 грн. (вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 222 458,69 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 120 594,55 грн.). Згідно зі страховим актом №ОЦВ-21-32-44072/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, НАСК «ОРАНТА» 31 березня 2021 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 120 594,55 грн. рахунок потерпілої особи. 02 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] для проведення дослідження автомобіля «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] з метою встановлення вартості його відновлювального ремонту та матеріального збитку завданого внаслідок ДТП,. 02 лютого 2021 року ФОП [PERSON] проведений огляд автомобіля «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] , за результатами якого складений акт технічного огляду колісного транспортного засобу №1720 та ремонтна калькуляція №1720. Відповідно до Звіту №1820 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного ФОП [PERSON] 01 липня 2021 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] складає 272 798 грн. 13 коп., Як вбачається з договору №1820 від 02 лютого 2021 року та Акту виконаних робіт від 01 липня 2021 року загальна вартість робіт по складанню звіту про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ встановить 2\~800 грн., які оплачені позивачем 16 лютого 2021 року, що підтверджується квитанцією №0.0.2018110353.1 від 16 лютого 2021 року. З метою відновлення ходової частини пошкодженого автомобіля позивач звернувся до ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест», офіційного дилера автомобілів Ноnda. Згідно Актів виконаних робіт до наряд-замовлення №994-6 від 30 серпня 2021 року та №31-2 від 29 червня 2021 року на надання послуг з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу, вартість робіт з відновлення ходової частини автомобіля «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] склала 14 689,40 грн. та 82 008,10 грн. відповідно, які оплачені позивачем, що підтверджується чеком ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» від 01 липня 2021 року та квитанцією №0.0.2077974817.1 від 06 квітня 2021 року. З метою відновлення кузовної частини пошкодженого автомобіля позивач звернувся до СТО «Аверс» в особі ФОП [PERSON] . Відповідно до Наряду-замовлення №Нзк-142663 від 07 липня 2021 року та Акту виконаних робіт №42/1 від 01 жовтня 2021 року вартість робіт з відновлення кузовної частини автомобіля «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] склала 143 700 грн., що сплачені позивачем згідно квитанцій до приходного касового ордеру №Пко-00005288 від 07 липня 2021 року та №Пко-00007983 від 01 жовтня 2021 року. Крім того, позивачем придбано стальні диски задніх коліс «Steel Kapitan R17 W6» вартістю 2 432 грн., що підтверджується експрес-накладною №20400260749981 та зимові шини задніх коліс «РREMIORRI ViaMaggiore Z Plus 225/65R17» вартістю 4 018 грн., що підтверджується ордером на отримання товару №51446193 від 29 листопада 2021 року. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідачки, перевищує виплачений йому розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Відносини між [PERSON] та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», яким застраховано автомобіль ««Hyundai Getz» державний номерний знак [NUMBER] , регулюються умовами, визначеними в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким зокрема передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Судом встановлено, що різниця між виплаченою позивачу страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме [PERSON] як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язана сплатити [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 15 жовтня 2020 року в справі №755/7666/19. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами) (правова позиція Верховного Суду в постанові від 19 вересня 2018 року в справі №753/21177/16). Разом з\~тим,\~як вбачається\~з матеріалів\~справи, фактичні втрати, яких позивач зазнав для відновлення свого порушеного права відповідачкою 246 847,50 грн. (14 689,40 грн. +82 008,10 грн. +143 700 грн. + 2 432 грн. + 4 018 грн.). Страховиком відповідачки на користь позивача виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 120 594 грн. 55 коп. (з вирахуванням зношення запчастин). Таким чином\~розмір відшкодування\~майнової шкоди,\~який підлягає\~стягненню із\~ [PERSON] \~на користь\~позивача становить 126 252 грн. 90 коп. (246 847,50 грн. - 120 594 грн. 55 коп.). Доводи сторони відповідача про безпідставність стягнення з відповідачки вартості дисків задніх коліс та зимових шин задніх коліс, суд до уваги не приймає, коли як вбачається з протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 02 лютого 2021 року та акту технічного огляду колісного транспортного засобу №1720 від 02 лютого 2021 року вказані деталі автомобіля (шина й диск з задньої правої сторони) зруйновані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач слушно зауважив в суді, що для відновлення пошкоджень автомобіля йому необхідно будо придбати нові диски та зимові шини на задню вісь автомобіля, які згідно п.п. г п. 31.4.5 ПДР України мають бути однаковими, що є реальними збитками в розумінні ст. 22 ЦК України. З огляду\~на зазначені\~правовідносини,\~судом виявлено\~порушене права\~позивача,\~яке підлягає\~захистові шляхом\~стягнення з\~відповідачки різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а позов про це частковому задоволенню. Що стосується заяви сторони відповідачки про повернення їй деталей транспортного засобу «Ноnda СR-V» д.н.з. [NUMBER] , які були замінені при його ремонті, то підстав для цього судом не встановлено, коли, як ствердив в суді позивач, вказані деталі після їх заміни на СТО в нього не збереглися, а їх передача відповідачці на вимогах Закону не ґрунтується. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 262 грн. 52 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по залученню спеціаліста для складання звіту з оцінки вартості шкоди в розмірі 2\~800 грн., які позивач поніс для відновлення своїх порушених прав. Таким чином, судом вставлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а позов про це частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial