Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

18 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання. Позовна заява мотивована тим, що 18.10.2003 року позивач уклала шлюб з відповідачем в Лозоватській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 44. 30.07.2008 року отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 230. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] - [INFO] . До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання їхньої доньки. Проте, після досягнення донькою повноліття, відповідач відмовився сплачувати аліменти нічим не коментуючи свою відмову. Донька на даний час навчається на третьому курсі Відокремленого структурного підрозділу «Криворізького фахового коледжу Національного авіаційного університету. Однак позивачка зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання, в зв`язку з чим і звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.10.2003 року позивач уклала шлюб з відповідачем в Лозоватській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 44, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] . 30.07.2008 року отримала свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 230, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання їхньої доньки. Проте, після досягнення донькою повноліття, відповідач не надає кошти на утримання дитини. Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу «Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету» № 405/д від 11.08.22р. [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділу «Криворізький фаховий коледж Національного авіаційного університету» - закладі фахової передвищої освіти, на денній формі навчання за державним замовленням для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст на основі базової загальної середньої освіти з 01.09.2019 року. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. За частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Суд, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, яка продовжує навчання, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на час навчання позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення донькою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved