Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Акціонерне товариство "Укрсиббанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 листопада 2006 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11158276000, згідно умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 5 000 доларів США, а відповідач зобов`язувався щомісяця повертати наданий кредит та сплачувати проценти за користування таким у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, але в будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23 травня 2017 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, 15 листопада 2006 року із [PERSON] укладено договір поруки № 11158276000. [PERSON] свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконував, у зв`язку із чим 18 березня 2014 року рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області з відповідачів на користь позивача солідарно стягнуто 3 345,87 доларів заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, що за курсом НБУ, станом на 20 січня 2014 року еквівалентно 26 743 грн. 52 коп., з яких 2 708, 08 доларів США - заборгованість по кредиту, 491, 24 долари США - заборгованість по процентах, 101, 06 доларів США та 45, 59 доларів США - пеня. Станом на 23 лютого 2022 року залишається не виконаним рішення суду про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 3 345, 87 доларів США. Зазначає, що відповідно до положень ст. 635 ЦК України, має право вимагати стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості, що визначена у рішенні суду, а саме 245, 30 доларів США (3345, 87 доларів США х 3% річних : 365 х 892 дні прострочення (за період з 15 вересня 2019 року до 23 лютого 2022 року). Просить солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ "Укрсиббанк" заборгованість в сумі 245, 30 доларів США та судові витрати у справі. Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст.169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тячівського районного суду від 30 вересня 2022 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 23 травня 2007 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11158276000, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 5 000 доларів США, що еквівалентно 25 250 грн. на день укладення договору, терміном до 23.05.2017 р. зі сплатою за користування кредитними коштами 14 % річних. В забезпечення зобов`язань позичальника за кредитним договором № 11158276000 від 15 листопада 2006 року між АКІБТ "Укрсиббанк" та [PERSON] було укладено договір поруки № 11158276000 від 23 травня 2007 року. У відповідності до п. 1.3. даного договору поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п. 1.4. цього ж договору відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" двадцять шість тисяч сімсот сорок три гривні 52 коп. та двісті шістдесят сім гривень 44 коп. судових витрат солідарно. V. Оцінка Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Відповідно до положень ст. 553 ЦК України , за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Із змісту позовної заяви, інших матеріалів справи вбачається, що рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" двадцять шість тисяч сімсот сорок три гривні 52 коп., солідарно, не виконане. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) міститься висновок про те, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, із невиконанням грошового зобов`язання. Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Розмір 3% річних нарахованих на суму заборгованості у розмірі 26 743 грн. 52 коп., яка підлягає стягненню з відповідачів згідно рішення суду від 18 березня 2014 за період з 15 вересня 2019 року по 23 лютого 2022 складає 1 960 грн. 66 коп. Беручи до уваги вищенаведене та те, що сума заборгованості, що визначена рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року, визначена у національній грошовій одиниці - гривні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, і стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1 960 грн. 66 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 481 грн 00 коп.

Outcome: partial