Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно і до досягнення сином 23 років, за умови, що він продовжуватиме навчання. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Мають повнолітнього сина, який продовжує навчання в Національному авіаційному університеті IV (четвертого) рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2021 року до 30 червня 2025 року. Син повністю знаходиться на її утриманні, навчається на денній формі, то не може влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, просить задоволити позов в повному обсязі. Крім того, додатково вказала, що [PERSON] , хоча є повнолітнім, але навчається на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, має проблеми з зором, а тому відповідно має потребу в регулярній корекції зору та зміні окулярів. Позивач також змушена постійно оплачувати гуртожиток сину. Наявних коштів суттєво не вистачає на утримання сина, а відповідач від надання будь-якої підтримки ухиляється. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником відповідача подано суду заяву в якій просить справу розглянути без їх участі за наявними в справі матеріалами з врахуванням доводів викладених в заяві про перегляд заочного рішення. Зокрема, просить врахувати той факт, що відповідач переніс тривале лікування, є інвалідом третьої групи загального захворювання, ніде не працює, крім того, у 2006 році вдруге одружився, має другу сім`ю, утримує двох неповнолітніх дочок. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2004 року. 12 вересня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджує свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12 вересня 2005 року. Факт зміни прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2009 року. В судовому засіданні досліджені медичні документи видані на ім`я [PERSON] , зокрема: - епікриз від 01.04.2022 року відповідно до якого 22.03.2022 року відповідачу проведено операцію, а саме ендопротезування лівого кульшового суглобу; -рахунок-фактуру № 8 від 22.03.2022, яка підтверджує вартість ендопротезу в сумі 110350,00 грн; -довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 03.08.2022 відповідно до якої в [PERSON] наявна третя група інвалідності загального захворюванння. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] 16 листопада 2006 року зареєстрували шлюб. За час дії шлюбу у відповідача, [PERSON] народилося двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Син сторін по справі, [PERSON] досяг повноліття, але продовжує навчання в Національному авіаційному університеті IV (четвертого) рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою №44 від 19 січня 2022 року. З наданих позивачем квитанцій видно, що за проживання сина університетському гуртожитку було сплачено 6600 грн. Також в судовому засіданні досліджено лікарсько-консультативне заключення №352 від 28.10.2022 року відповідно до якого [PERSON] має хворобу по зору, потребує постійної корекції зору шляхом зміни окулярів. Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Положеннями ч.ч. 1, 3 ст.199СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи видно, що син сторін навчається стаціонарно, у зв`язку із чим не працює, потребує матеріальної допомоги на навчання, харчування, одяг, канцелярське приладдя, проїзд до місця навчання та до місця проживання. Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що син сторін повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі та взутті. На даний час [PERSON] не спроможний себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок. Обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, не може бути перекладено винятково на його матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання повнолітнього сина який навчається, на обох батьків, що забезпечить належне його утримання. Враховуючи те, що повнолітнійсин сторін продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, знаходиться лише на утриманні позивача, натомість відповідач в добровільному порядку не приймає участі в утриманні сина, суд вважає, що відповідач, спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з того, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі який вона просить згідно позовних вимог. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, беручи до уваги доводи відповідача, зокрема те, що на його утриманні перебуває двоє дітей від нового шлюбу, стан його здоров`я, інвалідність, суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1200,00 грн., щомісячно на утримання [PERSON] щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. Судові витрати стягнути із відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ.

Outcome: approved