Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №6724990557 від 12.10.2020, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 17.08.2022 становить 183404 грн 82 коп, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 135182,56 грн; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 12,04 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 48 210,22 грн. В обґрунтування\~позовних вимог,\~представник позивача\~послався на\~те,\~що 12\~жовтня 2020\~року між\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Центр\~фінансових рішень»\~та [PERSON] \~було підписано\~кредитний договір\~№ 6724990557.\~Згідно з\~п.\~2.1.\~Кредитного договору\~всі інші\~умови кредитного\~договору,\~викладені в\~Паспорті кредиту\~та в\~Умовах отримання\~фінансових кредитів\~ТОВ «ФК\~«ЦФР»,\~які розміщені\~на сайті\~ТОВ «ФК\~«ЦФР».\~Відповідно до\~п.\~2.2.\~Кредитного договору\~цей Договір,\~паспорт кредиту\~№ 4990557\~та Умови\~отримання фінансових\~кредитів ТОВ\~«ФК «ЦФР»\~-\~складають єдиний\~кредитний договір.\~Відповідно до\~умов Паспорту\~кредиту №\~4990557\~та Кредитного\~договору №\~6724990557\~від 12\~жовтня 2020\~року позичальнику\~надано грошові\~кошти на\~наступних умовах: сума кредиту - 139050,00 грн, строк користування 36 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 3,00 % від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту). Відповідно до п. 5.1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. У разі прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за кредитним договором, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня (п. 7 Паспорта кредиту). У разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення (понад 90 днів), сплачує неустойку у розмірі 350 грн (п. 7 Паспорта кредиту). Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.4.) 12.10.2020 права вимоги за кредитним договором відступлені AT «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 6724990557 від 12.10.2020 з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Як наслідок, станом на 17.08.2022 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 183404,82 грн, в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 135182,56 грн; заборгованість по\~річним процентам\~(в\~т.\~ч.\~прострочена)\~-\~12,04\~грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 48210,22 грн. Таким чином, позичальником було грубо порушено умови кредитного договору. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 19.09.2022 позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 11.10.2022 провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було надано час для подання заяв по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але заявив про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить їх задовольнити, у зв`язку з повним визнанням даних вимог. Повідомила, що нею не проводилась оплата коштів за кредитним договором, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки на даний час не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, доходів не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2020 [PERSON] підписала кредитний договір №6724990557 з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», згідно з яким отримала кредит в сумі 139050 грн строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користуванням кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 4990557, який є невід`ємною частиною цього договору (п.п. 1.2, 1.3 Договору). 12.10.2020 [PERSON] також підписала Паспорт кредиту № 4990557 згідно з яким визначена сукупна вартість кредиту, встановлений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] перед кредитором станом на 17.08.2022 становить 183404,82 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 135182,56 грн; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 12,04 грн; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 48210,22 грн. Штраф та пеня не нараховувалась. Відповідно до договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 ПАТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» право вимоги до позичальників за кредитними договорами. Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог, які є невід`ємною частиною договору (п.п. 2.1, 2.2. Договору). Відповідно до реєстру прав вимоги до цього договору до нового кредитора перейшли права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №6724990557 від 12.10.2020. [PERSON] 12.10.2020 була повідомлена під особистий підпис про те, що права вимоги за укладеним нею кредитним договором будуть відступлені АТ «Таскомбанк». Позивачем на адресу боржника 12.01.2022 було направлено повідомлення-вимога про дострокове повернення кредиту у зв`язку з тривалим невиконанням кредитних зобов`язань. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Згідно до ст. 512 ЦК України,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: 1)\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином\~(відступлення\~права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.\~514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнала. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підстав для відмови у його прийнятті судом не вбачається. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ст.141, 142 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача та поверненню з державного бюджету в рівних частинах по 1375,54 грн.

Outcome: approved