Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

04.09.2022 заявниця за допомогою засобів поштового листування звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 30.01.1988 за р.№2-197, згідно з яким їй належить 1/3 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За змістом заяви, [INFO] померла матір заявниці [PERSON] , після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини будинку за адресою: [ADDRESS] . Заявниця стверджує, що відповідно до ст.1261 ЦК України є єдиною спадкоємицею після смерті матері, у зв`язку із чим звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 25.05.2022 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки 1/3 частина вказаного будинку відповідно до наданих спадкоємицею доказів на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, р.№2-197, видано П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою 30.01.1988, на ім`я [PERSON] . Проте, як стверджує заявниця, її матір залишила після розірвання шлюбу у судовому порядку саме прізвище « [PERSON] ». Тобто, оскільки шлюб розірваний у липні 1984 року, а дідусь заявниці [PERSON] помер [INFO] , на час оформлення спадкових прав прізвище матері залишалось саме « [PERSON] », натомість, спадщина за законом помилково оформлена на прізвище спадкоємиці [PERSON] , що потребує виправлення. На підставі наведеного, внаслідок неможливості врегулювання питання в позасудовому порядку без встановлення відповідного юридичного факту, із посиланням на ст. 293, 294, 315 ЦПК України, заявниця просить задовольнити заяву. Згідно з заявою заявниця просить розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, повідомлялись належним чином та завчасно. Від [PERSON] надійшла заява, вх.№ від 01.11.2022, про розгляд справи за її відсутності, за змістом якої наміру брати участь у справі немає через незадовільний стан здоров`я та похилий вік, при цьому, вимоги заяви заінтересована особа визнає. Заінтересована особа приватний нотаріус ЗМНО Салтан В.В. відповідно до заяви, вх.№ від 30.09.2022, просить проводити судове засідання без її присутності. Інших клопотань та заяв у справі не надходило. Судом не встановлено підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням позиції учасників справи та наявних у її матеріалах доказів, зокрема, наданих на виконання ухвали суду в частині про витребування доказів. Ухвалою судді від 06.09.2022 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, визначено дату, час та місце проведення судового засідання. В порядку витребування доказів зобов`язано: - Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан Валерії Валеріївни надати до суду належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , остання відома адреса реєстрації: [ADDRESS] ; - Запорізький обласний державний нотаріальний архів надати до\~суду належним чином\~засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , після смерті якого видано свідоцтво про право на спадщину за законом, П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою р.№ 2-197, згідно з яким [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати до суду копію актового запису про шлюб та розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвала суду виконана в повному обсязі. Інших процесуальних дій судом вчинено не було у зв`язку із відсутністю відповідних клопотань від учасників справи. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи. Розглянувши заяву, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі таких встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (п.6 ч.1\~ст.315, ч.2 ст.315 ЦПК України). За нормою ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що згідно з матеріалами спадкової справи №39/2021, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. 14.05.2021, на підставі заяви [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , [INFO] померла матір заявниці [PERSON] , [INFO] , що також постійно мешкала за вказаною адресою. Факт смерті [PERSON] [INFO] також підтверджений копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) 13.01.2021, актовий запис №97. [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. За матеріалами справи осіб, які є спадкоємцями та у встановлений 6-місячний строк з моменту відкриття спадщини звернулись до нотаріуса із відповідною заявою, судом не встановлено. Відповідно до наявних інформаційних довідок заповіту на випадок смерті спадкодавиця не залишила, спадкові договори не укладала. Відсутні такі докази й у матеріалах цивільної справи. Також судом на підставі засвідченої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що дійсно заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] . Шлюб між батьками заявниці [PERSON] та [PERSON] укладений 10.11.1953 (актовий запис №342 від 06.06.1980, копія свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . Розірвання шлюбу зареєстроване 25.08.1992, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.08.1992, актовий запис №632. Прізвища колишнє подружжя не змінювало. На підтвердження судом досліджено й засвідчену копію актового запису №632 від 25.08.1992, наявну в матеріалах спадкової справи. Розірвання шлюбу зареєстровано на підставі рішення Шевченківського народного суду м.Запоріжжя від 17.07.1984, яка набрало законної сили 28.07.1984. Відповідно до дослідженої судом під час розгляд справи копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.1988, виданого державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори за р.№2-197, після смерті [PERSON] (рос. мовою [PERSON] (рос. мовою [PERSON] ), померлого [INFO] , спадкоємицями його майна в рівних частках по 1/3 частці стали його доньки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідоцтво зареєстровано в ОП ЗМБТІ. Згідно з копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№264313, станом на 09.06.2008 [PERSON] на підставі рішення 12 серії 5 скликання ЗМР від 28.04.2007 №34/169, є власником земельної ділянки 1/3 частки від площі 0,0549 га, тобто, 0,0183 га, по [ADDRESS] у межах згідно з планом, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Співвласниками земельної ділянки відповідно до даного акту є [PERSON] , [PERSON] , які є заінтересованими особами у даній справи, як сестри спадкоємиці. Також, встановлено, що згідно з відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 07.06.202 на запит нотаріуса, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за вказаною вище адресою розташування спадкового майна з 27.09.1977 по 11.02.2021. За вказаною адресою зареєстрована за місцем проживання й заявниця [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що 25.05.2022 приватним нотаріусом Салтан В.В., за р.№ 1128 у спадковій справі №39/2021 заявниці видано свідоцтво про право на спадщину на законом, яка складається з 1/3 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві власності. Одночасно 25.05.2022 приватним нотаріусом Салтан В.В. винесено й постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії стосовно іншої частини спадкового майна 1/3 частини будинка за вказаною вище адресою із посиланням на Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п.4.12, 4.14 п.4 глави 10 розділу ІІ), оскільки надане спадкоємицею свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.01.1988 видано на ім`я « [PERSON] », натомість, на момент оформлення спадкових прав на майно після смерті [PERSON] [PERSON] мала прізвище « [PERSON] », тобто, вищезазначений документ, як зазначила нотаріус, їй не належить. У даній справі предметом розгляду є встановлення факту належності матері заявниці свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.1988, помилково виданого на дівоче прізвище [PERSON] « [PERSON] », що унеможливлює реалізацію спадкових прав заявниці. Суд при розгляді справи виходить з того, що за нормою ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтв провадилась у строки, визначені ст.561 ЦК УРСР. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що на час видачі свідоцтва про право на спадщину 30.01.1988 прізвище матері заявниці [PERSON] не було змінено на дівоче, або інше. Достовірність виданого свідоцтва, копія якого перебуває й в Запорізькому державному нотаріальному архіві, й у матеріалах спадкової справи, досліджених судом, не викликає у суду розумних сумнівів та підтверджує належність спадкового майна [PERSON] (1/3 частка житлового будинку по [ADDRESS] ) за законом як спадкоємиці першої черги відповідно до ст.529 ЦК УРСР. Суд зауважує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у певному правовстановлюючому документі, адже допущення неточностей та помилок з вини певної посадової особи не може бути підставою для позбавлення заявниці її конституційного права. За змістом ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Так, приватний нотаріус зробила висновок про те, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, що складається з 1/3 частки житлового будинку по [ADDRESS] , неможлива внаслідок наявності розбіжностей у прізвищі [PERSON] у свідоцтві про право власності від 30.01.1988 із дійсним прізвищем, належним їй на час оформлення спадщини. Проте, на підставі наведених фактичних обставин справи, перевіривши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що факт належності зазначеного правовстановлюючого документа [PERSON] знайшов своє підтвердження, тому вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки захист спадкового права заявниці в інший спосіб, крім судового, неможливий. Суд виходить з того, що окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав. Так, встановлення факту, з приводу якого заявниця звернулась до суду, не пов`язується на час розгляду справи з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень ч.7\~ст.294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати за загальним правилом не відшкодовуються. Доказів понесення витрат у сумі 1\~000,00 гривень, про які зазначено у заяві, суду не надано, а судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишаються за заявницею.

Outcome: approved