Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Заявник зазначив, що [INFO] помер його батько та батько третьої особи у справі, [PERSON] [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру [ADDRESS] , та автомобілі ВАЗ 21093-01, 1994 року випуску, білого кольору, Москвич 2137, світло-зеленого кольору, 1978 року випуску. Позаяк постійно проживав із спадкодавцем на час його смерті, вважав, що спадщину прийняв, та 18.04.2022р. звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову через те, що пропустив шестимісячний строк подання заяви для прийняття спадщини. Просить суд встановити факт постійного проживання із батьком, [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини і не був зареєстрований зі спадкодавцем за одним адресом. В судовому засіданні свої вимоги підтримав, суду пояснив, що батько хворів на ряд вікових хвороб, зокрема, скаржився на те, що йому важко ходити через біль в ногах, проходив лікування в м. Дніпрі, тоді проживав разом із ним в місті. Батьки розлучилися наприкінці 80-х років, сестра [PERSON] проживає зі своєю родиною в будинку [ADDRESS] . Від квітня 2020р. батькові стало гірше, він впав у квартирі й відтоді самостійно не пересувався. Вони переїхали у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на дачу, бо лежачого хворого легше доглядати в приватному будинку. Заявник купував ліки, продукти харчування, готував їжу тощо, і проживав із ним до самої смерті о 00.15год. [INFO] . Зрозумівши, що батько помер, викликав поліцію та швидку. Організацією похорону займалася сестра, вся родина була присутня. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, підтвердила, що її брат, заявник по справі, постійно проживав із їх батьком [PERSON] до дня його смерті, доглядав, бо той був лежачий через захворювання опорно-рухового апарату. Вона проживала від них окремо, бо має свою родину, а брат не одружений і дітей не має, тому опікувався батьком. У вільний час приїздила до них як у квартиру, так і в с. Знаменівку, допомагала. Вона розуміє, що у випадку задоволення заяви брат отримує право на спадщину після смерті батька і не заперечує проти цього. Заяву про прийняття спадщини вона не подавала, інших спадкоємців немає, бо їх батьки розлучилися більше 40 років тому. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком заявника (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.12), [PERSON] помер [INFO] в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , та автомобілі ВАЗ 21093-01, 1994 року випуску, білого кольору, Москвич 2137, світло-зеленого кольору, 1978 року випуску (а.с.16-19). Згідно матеріалів спадкової справи № 11/2022, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернувся його син, [PERSON] , і постановою від 18.04.2022р. йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії за пропуском строку подання заяви на прийняття спадщини і відсутності реєстрації за однією адресою із спадкодавцем (а.с.15). Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в будинку [ADDRESS] з 1974р. Колишнім власником суміжного 230-го будинку була бабуся [PERSON] , яка померла приблизно в 1990-х роках, і відтоді цим будинком розпоряджався її син [PERSON] . В 1994-1995р.в цьому будинку почала жити родина [PERSON] заявник по справі, його батько, приїздила й сестра заявника [PERSON] , й колишня дружина [PERSON] , [PERSON] . Всіх вона знає особисто. Сама хата старенька, але для житла придатна. Петрови доглядали домом, за садом, обробляли город та вирощували овочі. Останні 10-15 років до смерті [PERSON] жив як у цій хаті, так і в м. Дніпрі з сином, де лікувався. Останні рік-два до смерті він перестав самостійно пересуватися, і відтоді син постійно жив із батьком у Знаменівці, закупався продуктами, готував їжу, прав, возив батька у інвалідному візку на прогулянки, доглядав як за малою дитиною. Дочка [PERSON] також приїздила у вільний час, допомагала брату. На похороні у [PERSON] свідок була, його хоронила родина син та дочка. Свідок [PERSON] \~суду пояснила,\~що проживає\~в будинку\~ [ADDRESS] з 1989р., від хати [PERSON] на відстані приблизно 30 метрів. Їх родину знає добре, тому стверджує, що заявник та його батько, [PERSON] , постійно проживали разом до самої смерті спадкодавця. Ці ж свідки підписали відповідні акти підтвердження факту проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем (а.с.22-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення юридичного\~факту необхідно\~заявнику для\~оформлення в\~установленому законодавством\~порядку права\~на спадщину\~за законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що заявником доведений факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, інші відомі спадкоємці, які б прийняли спадщину, та спір про право відсутні, то заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved