Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У вересні 2021 року адвокат Семенов С.В. в інтересах [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ "Харківрегіонгаз" про стягнення заборгованості по заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що в період з 04.05.2012 року по 20.04.2021 року позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ "Харківрегіонгаз", 20.04.2021 року його було звільнено за угодою сторін на підставі до ст. 36 КЗпП України. Проте відповідач в день звільнення не провів належних розрахунків з позивачем. Відповідно до виписки з банку по картковому рахунку від 30.08.2021 року та Довідки щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача форми ок-5 заборгованість при звільненні становить: грошова компенсація за 109 днів основної щорічної та додаткової відпустки 31523 грн. 89 коп., заробітна плата за січень квітень 2021 року за вирахуванням суми, яка була виплачена позивачу 20.01.2021 року та 16.02.2021 року 19398 грн. 18 коп., а всього 51162 грн. 07 коп. Вказані кошти позивач не отримав по теперішній час, у зв`язку з чим у нього виникло право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку. Так, відповідно до норм тривалості робочого часу при 40 годинному робочому тижні з дня звільнення 20.04.2021 року по день подачі до суду позовної заяви (03.09.2021 року) про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, позивач має право отримати середній заробіток за 91 робочий день у розмірі 25999 грн. 61 коп. Просить стягнути з ТОВ "Харківрегіонгаз" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі на день звільнення 51162 грн. 07 коп.; стягнути з ТОВ "Харківрегіонгаз" на користь [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку 25999 грн. 61 коп. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Демченко С.В. від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Семенова С.В. та витребувано у ТОВ "Харківрегіонгаз": копії наказів про надання щорічних основних та додаткових відпусток за період перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ "Харківрегіонгаз", а саме - за період з 04 травня 2012 року по 20 квітня 2021 року; копію розрахункових листів щодо здійснення остаточного розрахунку при звільненні\~ [PERSON] ; копію довідок щодо залишку невикористаних днів щорічної основної та додаткової відпусток на день звільнення [PERSON] ; довідки щодо заборгованості по заробітній платі ТОВ "Харківрегіонгаз" перед [PERSON] на день звільнення; довідку про розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, а саме\~з дня звільнення по день подачі позовної заяви, тобто по 14 вересня 2021 року. Матеріали на виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.09.2021 року до суду не надійшли. Справа перебувала в провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова неодноразово призначалася до розгляду, проте по суті не розглянута. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2022 року справу передано на розгляд судді Парахіній Є.В. Ухвалою суду від 02.05.2022 року позовну заву прийнято до провадження суддею Парахіною Є.В., вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, доручив представляти свої інтереси адвокату Семенову С.В. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, в якій просить ухвалити заочне рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ "Харківрегіонгаз", будучи повідомлений про час та місце слухання справи за юридичною адресою, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2\~ст. 77 ЦПК). У ч. 1\~ст. 89 ЦПК\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх поцесуальних прав та обв`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ "Харківрегіонгаз", з 04.05.2012 рокуна підставі наказу № 1291-П від 03.05.2012 року прийнятий на посадунаповнювача балонів АГЗП смт В.Бурлук, що підтверджується записами у трудовій книжці серії [NUMBER] . Згідно наказу в.о.директора ТОВ "Харківрегіонгаз"№ 170-Пвід 14.04.2021 року [PERSON] наповнювача балонів АГЗП смт Великий Бурлук Куп`янської дільниці з реалізації скрапленого газу Харківського регіонального управління скрапленого газу звільненоз роботи 20 квітня 2021 року за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. В пункті 2 вищевказаного наказу наказано бухгалтерії зробити повний розрахунок та провести виплати [PERSON] - наповнювачу балонів АГЗП смт Великий БурлукКуп`янської дільниці з реалізації скрапленого газу Харківського регіонального управління скрапленого газу: компенсувати кошти за 105 днів невикористаної основної щорічної відпустки, компенсувати кошти за 4 дні невикористаної додаткової щорічної відпустки (шкідливі умови праці) за період роботи з 04.05.2020 року по 03.05.2018 року, з 04.05.2018 року по 03.05.2019 року, з 04.05.2019 року по 03.05.2020 року, з 04.05.2020 року по 03.05.2021 року, відповідно до Додатку 2 до наказу ТОВ "Харківрегіонгаз"№ 166 від 28.10.2015 року "Про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці по ТОВ "Харківрегіонгаз". Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1\~ст. 21 Закону України "Про оплату праці"\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 Закону України"Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Право на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано\~ст. 43 Конституції України. Статтею 2 КЗпП\~України передбачено, що право громадян на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою. Відповідно дост.\~97\~КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Згідно з вимогами\~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до\~ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунки, в строки передбачені\~ст. 116 КЗпП України. Згідно положень\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та за затримку видачі трудової книжки, тобто за час вимушеного прогулу. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1ст. 117\~КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт непроведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум (постанова Верховного Суду України від 18 січня 2017 року справа № 6-2912цс16). "Порядком обчислення середньої заробітної плати", затвердженим\~постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, визначено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п. 2, 3, 4, 8 Порядку). Відповідно до роз`яснень викладених в п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.\~117\~КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року,\~в інших випадках збереження середньої плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, проводяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповіднодоп.8"Порядку обчислення середньої заробітної плати",затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як вказує позивач в обґрунтування позовних вимог,при звільненні з ним не проведений повний розрахунок, у 2021 році він отримував заробітну плату лише двічі - 20.01.2021 року та 16.02.2021 року у розмірі 2180 грн. 00 коп., на підтвердження вказаних обставин позивач надав суду виписку по картковому рахунку ТВБВ 10020/0395 філії Харківське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" № 781 від 30 серпня 2021 року.Вказані доводи позивача не спростовано відповідачем шляхом подання суду належних та допустимих доказів. Відповідно до даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України форми ОК-5 на ім`я [PERSON] та норм тривалості робочого часу за 2021 рік, позивачем здійснений розрахунок розміру заробітної плати за один робочий день у квітні складає 272 грн. 72 коп. (6000 грн. 00 коп. (заробітна плата за місяць)поділити на 22 (кількість робочих днів у квітні 2021 року). Відтак заробітна плата, яка підлягала виплаті позивачу за квітень 2021 року за 14 робочих днів складає 3818 грн. 08 коп. З урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України форми ОК-5 на ім`я [PERSON] та норм "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, позивачем розраховано розмір компенсації за 109 днів невикористаної щорічної та додаткової відпусток в сумі 31523 грн. 89 коп. (289 грн. 21 коп. помножити на 109 днів відпустки). Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем становить 51161 грн. 08 коп., в тому числі: невиплачена заробітна плата за період з січня 2021 року по 14 квітня 2021 року з урахуванням проведеної часткової виплати (18000 грн. + 3818 грн. 08 коп. 2180 грн. 89 коп.) 19637 грн. 19 коп., компенсація за 109 днів невикористаної щорічної та додаткової відпусток - 31523 грн. 89 коп. Відповідно до приписів "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, та норм тривалості робочого часу за 2021 рік середньоденна заробітна платапозивача складає 285 грн. 71 коп. (12000 грн. 00коп. (заробітна плата за лютий та березень 2021 року) : 42 робочих дня (лютий 2021 року - 20 днів, березень 2021 року - 22 дня). З урахуванням викладеного, сума середнього заробітку за весь період затримки розрахунку з дня звільнення до датиподання позовної заяви до суду 03.09.2021 року за91 робочий складає25999 грн. 61 коп. При цьому, відповідач ТОВ "Харківрегіонгаз" відзив на позову заяву суду не подав, твердження позивача про те, що з ним не проведений повний розрахунок по заробітній платі та не сплачено компенсацію за невикористану відпустку, не спростував, правильність розрахунку сум, які просить стягнути позивач, не спростував. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позивних вимог [PERSON] та необхідність стягнення з відповідача на його користь заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в загальному розмірі 51161 грн. 08 коп., а також середнього заробітку за час затримки розрахунку у відповідності до положень ст. 117 КЗпП України за період в межах заявлених позовних вимог в сумі 25999 грн. 61 коп.. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved