Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

У вересні 2022 року представник АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 31 березня 2011 року. При цьому, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав відповідну кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 1750 грн. 00 коп, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] , як позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та у межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер про що позивач дізнався 30.06.2020 року. Спадкоємицею померлого відповідно до повідомлення нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори є [PERSON] , оскільки вона прийняла спадщину. 27 липня 2021 року до спадкоємця позичальника направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. Позивач вважає, що відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять в тому числі і зобов`язання померлого позичальника. Станом на дату смерті [PERSON] його заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 31.03.2011 становить 11311 грн. 83 коп., яка складається з: 1745,76 грн - заборгованості за тілом кредиту, 3875,51 грн - заборгованість за простроченими відсотками та 5690,56 грн - нарахована пеня. У зв`язку з чим, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки зазначену вище заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. У судові засідання призначені на 29 вересня 2022 року, 14 жовтня 2022 року та 28 жовтня 2022 року представник позивача за дорученням Балагурак В.В. (а.с.60), будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи не з`явилась. Подала до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.61). Відповідачка [PERSON] , яка була повідомлена судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку (а.с.83-84, 112), у судові засідання не з`явилась, про поважність причин неявки суд не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подала. У відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачка не скористалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174 та 191 ЦПК України та не подала до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Аналізуючи матеріали справи судом встановлено, що 31 березня 2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», із зазначенням бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою "Універсальна"/Gold 3000,00 грн. (а.с.20). Згідно з довідкою (а.с.48), позичальнику [PERSON] було надано кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 31.03.2011, термін дії 01/15 та № [NUMBER] , дата відкриття 22.07.2014, термін дії 07/18. Позивач 31.03.2011 здійснив старт карткового рахунку [NUMBER] та надав 31 березня 2011 року [PERSON] у користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 300,00 грн на вказаний вище картковий рахунок, який 31.03.2011 було збільшено до 500,00 грн, 01.04.2011 було збільшено до 4200,00 грн, 28.11.2011 - зменшено до 3860,00 грн, 30.05.2012 - зменшено до 3270,00 грн, 11.03.2014 - зменшено до 3040,00 грн, 06.10.2014 зменшено до 1750,00 грн,\~ а 22.01.2020 - зменшено до 0,00 грн (а.с.19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2017 року Тульчинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.92). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 31.03.2011 за клієнтом [PERSON] станом на 07.02.2017 рахувалась заборгованість на загальну суму 11311,83 грн, з якої 1745,76 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3875,51 грн - заборгованість за простроченими відсотками та 5690,56 грн - нарахована пеня (а.с.6-12). 30 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» отримало відповідь від Тульчинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із змісту якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 47 від 14.02.2017 (а.с.50). 20.03.2021 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Тульчинської державної нотаріальної контори була відправлена претензія кредитора від 16.03.2021 (а.с.51-52). Із повідомлення Тульчинської нотаріальної контори від 26.03.2021 (а.с.53) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрита [INFO] за № 579/2017 (номер у спадковому реєстрі 61069681) за заявою [PERSON] (зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) про прийняття спадщини та свідоцтва про право на спадщину видані 11.08.2017. 27 липня 2021 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено лист-претензію щодо проведення оплати заборгованості померлого [PERSON] за кредитним договором з АТ КБ «Приватбанк» від 31 лютого 2011 року (а.с.54), але з позовної заяви вбачається, що ніяких дій відповідачка не виконала. Із повідомлення Тульчинської міської ради від 12 вересня 2022 року (вих. № 02-22-2536 [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.68). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину за умови дотримання строків передбачених ч.ч.2-3 ст. 1281 ЦК України. З матеріалів справи слідує, що позивач 05.04.2021 взнав про те що після смерті позичальника [INFO] \~ [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину видані [PERSON] 11.08.2017 року (а.с.53).\~ 27.07.2021 на адресу позивачки відповідачем було направлено лист - претензію з яким позивач звернувся до відповідачки, що міститься у матеріалах справи (а.с.54), тобто останній протягом шести місяців, з дня коли він дізнався про прийняття спадщини, звернувся до спадкоємця з вимогою про відшкодування заборгованості за кредитним договором № без номера від 31.03.2011 року укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , а тому, на думку суду, виконав усі можливі дії визначені чинним законодавством, щодо вирішення даного питання в позасудовому порядку. Також із копії спадкової справи наданої на виконання вимоги суду про витребування\~ доказів (а.с.87-111) судом встановлено, що [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, в порядку спадкоємства після смерті [PERSON] , а саме: на житловий будинок (а.с.106) та на земельну ділянку (а.с.107), що вказує на достатній обсяг спадкового майна, а тому вимоги позивача не виходять за межі відповідальності спадкоємця, передбачені ч.1 ст. 1282 ЦК України.\~ Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи те, що вимогу кредитором до спадкоємця пред`явлено вчасно, тобто в межах 6 місяців після отримання інформації про прийняття спадщини позивачем, відповідно до вимог ч.3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємицею після смерті [PERSON] є [PERSON] одноособово, вартість отриманого у власність спадкового майна значно більше, боргового зобов`язання спадкодавця, яке, відповідно до чинного законодавства, розраховано на день відкриття спадщини, тобто [INFO] на день смерті [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця є такими, що підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 2481,00 гривні сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). У відповідності до ст. ст. 11, 15, 16, 1281, 1282 ЦК України та

Outcome: approved