Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін у справі. Позивачка [PERSON] 03.05.2022 року, скориставшись канцелярією, звернулася у Стрийський міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 6031), в якій просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем [PERSON] , котрий був зареєстрований 03.06.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 215. Після розірвання шлюбу позивачка [PERSON] просить залишити їй прізвище, котре було присвоєне після державної реєстрації цього шлюбу, - « [PERSON] ». Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення цієї позовної заяви до суду у розмірі 992 грн. 40 коп., позивачка [PERSON] залишає за собою та при ухваленні рішення просить покласти на неї. Позов обґрунтовано тим, що сім`я сторін у справі фактично розпалася та існує тільки формально. Сторони у справі втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми. Від спільного проживання сторони у справі мають двох дітей, зокрема дочка давно досягла повноліття, а синові виповнилося повних шістнадцять років, який до досягнення повноліття проживає та залишиться проживати разом із позивачкою [PERSON] як його матір`ю. Позивачка [PERSON] зазначає також, що вона з відповідачем [PERSON] хоча й проживають в одному домоволодінні, проте давно спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних стосунків не підтримують. Спору з приводу поділу спільно нажитого майна у сторін у справі на даному етапі немає. Відтак позивачка [PERSON] , на підставі статей 104-105, 110, 112 СК України, просить свій позов задовольнити, а їх з відповідачем [PERSON] шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку подав відзив на позовну заяву [PERSON] до нього про розірвання шлюбу (зареєстрований в діловодстві суду за вх. № 7508), у котрому висловив позицію на заперечення проти розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їх з позивачкою [PERSON] сім`ю можна зберегти. З цих міркувань одночасно ним було заявлено клопотання про надання їм з позивачкою [PERSON] терміну для примирення шість місяців. Позивачка [PERSON] у запропоновані судом строк та порядку подала відповідь на відзив відповідача [PERSON] на подану нею позовну заяву до нього про розірвання шлюбу (зареєстрована в діловодстві суду за вх. № 7808), у котрій надалі наполягала на розірванні їх з відповідачем [PERSON] шлюбу, а терміну на примирення просила не надавати, так як відмовляється миритися з зазначеним відповідачем. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв чи клопотань від учасників цієї справи, окрім як заявлення відповідачем [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] до нього про розірвання шлюбу про надання їм з позивачкою [PERSON] терміну для примирення шість місяців, до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Оскільки відповідачем у вищевказаній позовній заяві зазначена фізична особа, який не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частин 6, 7 ст. 187 ЦПК України, 04.05.2022 року було вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи відповідача [PERSON] .. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитина В.Я. від 13.05.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , який не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 09.06.2022 року о 11:45 год. у залі судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 09.06.2022 року задоволено частково клопотання відповідача [PERSON] про надання сторонам по справі про розірвання шлюбу строку для примирення. Сторонам по цій справі надано строк для примирення три місяці. Провадження по цій справі на час примирення сторін у ній зупинено. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області (головуючий суддя Микитин В.Я.) від 06.09.2022 року провадження по цій справі поновлено. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо продовження розгляду даної справи по суті зал судових засідань у приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область, 28.10.2022 року, 09:30 год.. Сторони у справі належно й завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначеного судового засідання щодо продовження розгляду цієї справи по суті. Позивачка [PERSON] у призначене судове засідання щодо продовження розгляду цієї справи по суті з`явилася, а також забезпечила явку своєї уповноваженої представниці адвокатеси АО «ПРАВОВА ПАЛАТА» Гошовської О.В. (ордер на надання правничої допомоги серія ВС № 1167521 від 27.10.2022 року в оригіналі мститься у матеріалах справи), обоє позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили такі задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву. Крім того позивачка [PERSON] додатково зазначила, що примирення між нею та відповідачем [PERSON] за час надання судом відповідного терміну для цього не відбулося. Відповідач [PERSON] у призначене судове засідання щодо продовження розгляду цієї справи по суті не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України,\~кожна особа\~має право\~у порядку,\~встановленим цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів,\~а суд,\~здійснюючи правосуддя,\~захищає права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дотримуючись положень\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачки [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами сімейного характеру, та причетність до порушення таких її прав відповідача [PERSON] , встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів. Так,\~судом встановлено,\~щосторони у справі, які є громадянами України, вступили у шлюб 03.06.1995 року, котрий був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 215. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського району Львівської області 03.06.1995 року (міститься у справі, а. с. 4). За час перебування у шлюбі у сторін у справі народилося двоє дітей, проте лише один з них, а саме син [PERSON] , [INFO] , не досяг повноліття. Обставина щодо народження цього сина стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.11.2005 року Лисовицькою сільською радою Стрийського району Львівської області у відповідності до актового запису № 22 від 15.11.2005 року (копія міститься у справі, а. с. 5). Судом також встановлено, що сімейні стосунки між сторонами протягом останнього часу погіршилися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різними поглядами на життя та ведення спільного господарства. Тому позивачка [PERSON] вважає, що примирення між нею та відповідачем [PERSON] неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. У свою чергу наданий судом у цій справі її сторонам трьохмісячний термін на примирення очікуваних результатів не приніс, сторони у справі не примирились, а позивачка [PERSON] надалі наполягає на розірванні шлюбу. Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо права на шлюб, розірвання шлюбу чи визнання його недійсним, регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом\~України (надалі СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році. Так, в силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Згідно із\~ст. 24 зазначеного Кодексу,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН у 1948 році, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~із статтями 56, 110 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу. Як роз`яснюється у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, вживати заходів для примирення подружжя. Висновок суду за результатами розгляду справи. Виконуючи вищенаведені приписи, у тому числі й щодо примирення подружжя [PERSON] , а також враховуючи ту обставину, що сторони у справі припинили шлюбні відносини, втратили одне до одного почуття поваги і любові, стали чужими людьми і це підтверджується зібраними у справі доказами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу стало неможливим та недоцільним, подальше спільне проживання цього подружжя суперечить інтересам обох сторін, а тому їх шлюб слід розірвати. Відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Зокрема, слід розірвати шлюб між сторонами у справі, котрий був зареєстрований 03.06.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського району Львівської області, про що було зроблено актовий запис за № 215, із залишенням позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу її прізвища « [PERSON] », оскільки остання про повернення їй прізвища, наявного у неї до реєстрації цього шлюбу, - « [PERSON] », перед судом не клопотала. Щодо розподілу судових витрат у справі. Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою [PERSON] судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із однією вимогою немайнового характеру у розмірі 992 грн. 40 коп. і підтверджуються квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» філії Західного відділення № 73 від 03.05.2022 року (міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у статтях 133, 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивачки [PERSON] з цього приводу, зазначеної у судовому засіданні під час продовження судового розгляду цієї справи по суті, слід залишити за останньою та при ухваленні даного рішення покласти на неї. Доказів понесення учасниками даної справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Outcome: approved