Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач 02.11.2021 року звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2022 року провадження по справі відкрито В обгрунтування позову позивач вказує, що «06» вересня 2008 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис №310, свідоцтво серія [NUMBER] , від 06.09.2008 року. У шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER] Позивач вказує, що з червня 2014 року позивач з відповідачем жили окремо, відтак із цього моменту донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні по сьогодні У 2016 році шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2016р., по справі № 520/8589/16ц. Позивач зазначила, що починаючи із вересня 2017 року, відповідач щомісячно надсилав позивачу кошти для утримання доньки у сумі 3600,00 грн., що підтверджується випискою з банку. Починаючи із січня 2020р., суми коштів на утримання доньки, яку надсилав відповідач зменшилась до 1200 грн. на місяць, а із липня 2020р. відповідач взагалі перестав надавати кошти на утримання дитини. позивач вважає, що факт відсутності можливості або бажання надавати дитині утримання відповідного розміру не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини, а тому просить суд сягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 4600,00 грн. 19 листопада 2022 року від відповідача до справи надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до наданого відзиву відповідач вказав що обставини та позовні вимоги, викладені у позові відповідачем частково не визнаються, а тому просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовної заяви про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 4600 грн., та ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1200 грн., з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] р 12 жовтня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання призначене на 02 листопада 2022 року з`явився представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що «06» вересня 2008 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували у Третьому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, про що було зроблено актовий запис №310, свідоцтво серія [NUMBER] , від 06.09.2008 року. У шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER] Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані\~утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Згідно ч.ч.1,5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок\~обох батьків\~утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач вказує, що відповідач щомісячно добровільно сплачував аліменти у розмірі 3600,00 грн на місяць. Відповідач в свою чергу підтвердив вказаний факт, та вказав, що спорів с приводу вказаної суми між сторонами не виникало. Відповідач у відзиві зазначає, що може сплачувати аліменти лише у розмірі 1200,00 грн. на місяць. В той же час відповідач погоджується, що зросли ціни на паливно-мастильні матеріали, продукти, товари і послуги, введена комендантська година, туристичний сезон в Одесі не розпочався, що має прямий та опосередкований вплив на економіку міста та кількість пропозицій щодо роботи і працевлаштування. Позивачем на підтвердження витрат на дитину надано квитанції на придбання харчування, обґрунтовано вказує на необхідності витрат на утримання дитини, що включає в себе також придбання одягу, взуття, тощо. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, враховуючи безумовний обов`язок батька дітей утримувати їх до досягнення повноліття, а також той факт, що між сторонами формально була наявна встановлена сума у розмірі 3600,00 грн, сплата якої не породжувала спорів між сторонами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З огляду на встановлені між сторонами взаємовідносини, оцінивши можливість сплачувати аліменти в даному розмірі, з урахуванням ускладненою економічною ситуацією, суд в першу чергу керується інтересами дитини. Дотримуючись балансу інтересів дитини та батька, з урахуванням наданих сторонами доказів суд вбачає, що задоволення позову в повному обсязі буде порушувати права батька. В той же час суд вбачає, що сплата аліментів в розмірі запропонованим батьком призведе до порушення прав дитини та не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку. Таким чином суд вбачає справедливим, та таким, що забезпечить інтереси сторін та дитини стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3600,00 грн. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial