Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 01.06.2016 року між сторонами було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що шлюб виявився невдалим, тривалий час добрих сімейних відносин, взаєморозуміння, духовної близькості, спільного життя між сторонами не має. Відповідачка легковажно відноситься до шлюбу, тяготилася домашніми обов`язками, бажала жити життям не обтяжуючись ніякими турботами, не рахувалася з інтересами сім`ї. За період перебування в шлюбі постійно створювала непорозуміння в сім`ї, часто проживала окремо. У жовтні 2021 року, після чергової сварки, шлюбні відносини між сторонами припинились, існують тільки формально, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, сторони втратили один до одного почуття. З підстав наведених вище, збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим. Зважаючи на зазначені обставини, позивач просить суд розірвати шлюб. Крім цього, зазначає що він самостійно виховує доньку, відповідачка проживає окремо. А тому позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітньої доньки з ним. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Також зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили такі задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідачка, також в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю, також відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України не заперечила проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи служби у\~справах дітей\~Костринської сільської\~радиУжгородського району Закарпатської області, у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову та прийняття рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечив. Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 01 червня 2016 року, Дніпропетровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 710. Дана обставина стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 26 травня 2022 року серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 червня 2018 року серії [NUMBER] , яка є неповнолітньою. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведені у позові обставини, які не заперечувалися відповідачем, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін. Отже, позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб розірванню. Крім цього, в порядку ст.ст. 160,161 СК України, [PERSON] , звернувся до суду із позовною вимогою про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. (ч.2 ст.161 СК України). Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, адже усунення одного з них від виховання дитини порушує не тільки право цього батька (матері), а й, як правило, права самої дитини. Так, згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Костринської сільської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 28.09.2022 № 07-08/817 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] . [INFO] , згідно свідоцтва про народження актовий запис №1469, видане Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видане 20 червня 2018 року, Серія [NUMBER] , яка проживає разом з батьком. Матір`ю дитини згідно свідоцтва про народження дитини, є [PERSON] , [INFO] . Комісією вивчено матеріали справи та встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.06.2016 p., місце державної реєстрації Дніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Київ, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 26.05.2022 р. серія [NUMBER] (повторно). Зі слів\~матері,\~ [PERSON] ,\~спільне життя\~з [PERSON] \~не склалося,\~так як\~у них\~різні погляди\~на сімейне\~життя.\~На даний\~час [PERSON] ,\~мати дитини\~ [PERSON] ,\~не приймає\~участі у\~її вихованні,\~не веде\~належного догляду\~за малолітньою\~дочкою,\~офіційно ніде\~не працює,\~не має самостійного доходу, хоче поїхати з України і з дитиною проживати не бажає. На даний час дитина знаходиться на утриманні та вихованні батька, який має дохід та постійне місце проживання (згідно довідки про доходи від 27.05.2022 року № 08/1-12), спиртними напоями не зловживає. [PERSON] заявляє, що він є одиноким батьком і самостійно виховує дитину без участі матері. Дружина не бажає проживати разом з чоловіком та донькою. Тому батьком дитини подано до Великоберезнянського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з ним. Згідно довідки від 15.09.2022 року №194 виданої старостою Вишківського старостинського округу Костринської сільської ради, заявник проживає разом з донькою, [PERSON] за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з військовими діями на території України, батько з донькою виїхали з місця реєстрації та є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджено довідками внутрішньо переміщених осіб від 15.09.2022 p.\~№ 2102-7001499685 та від 15.09.2022 р. № 2102-7001508670. [PERSON] з дочкою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (згідно копії паспорта заявника серія [NUMBER] виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 19.05.2005 року). Мати дитини, [PERSON] , зареєстрована у [ADDRESS] . Службою проведено обстеження умов проживання заявника з донькою за адресою [ADDRESS] . Умови для виховання та розвитку дитини створено задовільні, дитина забезпечена всім необхідним відповідно до віку, про що комісією 26.09.2022 року, складено акт обстеження умов проживання. Приймати участь у засіданні комісії з захисту прав дитини Костринської сільської ради, де розглядатиметься питання щодо визначення місця проживання її дитини та проведення обстеження умов проживання, мати відмовилася. Виходячи з вищенаведеного, розглянувши надані матеріали справи, вивчивши всі наявні документи служби у справах дітей Костринськоі сільської ради, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини комісія вирішила за доцільним визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . При вирішенні судом питання про визначення місця проживання дитини, суд звертає увагу на те, чи мають батьки реальну можливість займатися дитиною, створити їй необхідні умови для виховання й розвитку; рід діяльності кожного з батьків, режим їхньої роботи, наявність у родині матері (батька) осіб, здатних надати допомогу в догляді за дитиною (бабусь, дідусів, інших родичів), матеріальне становище батьків і т.п. Статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, держава має забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішення, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що відповідачка життям та вихованням доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, до того ж відповідачка позовні вимоги визнала повністю не заперечивши проти позовної вимоги, щодо місця проживання дитини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доля доньки їй байдужа. При вирішенні місця проживання дитини, суд враховує, що сторони дійшли спільної згоди про таке. Виходячи з обставин справи, інтересів дитини, суд приходить до висновку, що комфортне проживання та належне виховання доньки буде забезпечено у разі проживання разом із батьком, у звичній для неї обстановці, а тому слід визначити місце проживання дитини разом із ним. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved