Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] у якому просить суд стягнути щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина котрий продовжує навчання у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення [PERSON] 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2005 року № 2-1042/05 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 травня 2020 року на [PERSON] покладено обов`язок сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову з 26 жовтня 2020 року до 01 березня 2022 року. На день звернення з позовом до суду [PERSON] має повних 19 років, є повнолітнім та продовжує навчання на платній формі у Національному університеті «Львівська політехніка», за освітньою програмою «Теплоенергетика» для здобуття ступеня освіти - Бакалавр. Позивач зазначає, що вона та [PERSON] щоденно несуть чималі витрати на достойне його утримання. Це оплата житла (гуртожитку) у місті Львові, оплата послуг маршрутного транспорту до навчального корпусу та назад до гуртожитку, купівля продуктів харчування, сезонного одягу, медикаментів та вітамінів, оплата послуг інтернет зв`язку та мобільного, підручників, канцелярії тощо. Позивач працює на посаді прибиральника виробничих приміщень у Відокремленому підрозділі «Рівненська атомна електростанція». Її заробітної плати не вистачає для надання достойної матеріальної допомоги сину [PERSON] що продовжує навчання. Вказує, що у зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання то позбавлений можливості влаштуватись на роботу для покращення свого матеріального становища, тому наразі лише одна вона допомагає сину матеріально. Звертає увагу суду, що син має III групу інвалідності та потребує безперервного лікування у невролога, стаціонарного лікування у ВБЛ, санаторно-курортне лікування. Зазначає, що відповідач проходить військову службу у Національній гвардії України, військова частина №3045 місто Вараш, на посаді чергового помічника коменданта, отримує чималий дохід у вигляді заробітної плати. За станом свого здоров`я та матеріальним становищем відповідач, який не має інших утриманців, спроможний утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак не виконує свого батьківського обов`язку, матеріальної допомоги сину [PERSON] добровільно не надає. [PERSON] надіслав до суду пояснення у яких зазначив, що повністю підтримує заявлені його матір`ю позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Підтверджує, що є студентом денної форми навчання у Національному університеті «Львівська політехніка», за освітньою програмою «Теплоенергетика» для здобуття ступеня освіти - Бакалавр. Вказує, що мати самостійно оплачує його навчання, оскільки він позбавлений можливості влаштуватись на роботу для отримання власного доходу. Мати оплачує йому гуртожиток у місті Львові, послуги маршрутного транспорту до навчального корпусу та назад до гуртожитку, купівлю продуктів харчування, сезонного одягу, медикаментів та вітамінів, послуги інтернет зв`язку та мобільного, підручники, канцелярію тощо. Зазначає, що є інвалідом III групи та потребує медикаментозної підтримки життєдіяльності. Стверджує, що з батьком не підтримує стосунків, не спілкується та зовсім не бачиться, фактично з раннього дитинства. Вважає, що він може надавати йому матеріальну підтримку на період навчання оскільки має таку можливість, бо отримує дохід у вигляді заробітної плати. Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що заявлені вимоги відповідач визнає частково, а саме в наявності у спільного з позивачкою сина потреби в матеріальному утриманні батьками на період його навчання. Разом з тим, не погоджується з розміром заявлених до нього вимог. Вказує, що посилання позивача на хворобу сина в даному випадку та «чималі витрати позивача на лікування» не можуть бути враховано судом як підстава для стягнення з нього аліментів на утримання сина в період його навчання, оскільки, такі витрати не підтверджені належними доказами та не пов`язані безпосередньо з навчанням сина. Витрати безпосередньо пов`язані з навчанням сина повністю охоплені кошторисом університету, входять у вартість навчання і не потребують додаткового фінансування зі сторони батьків дитини. Стверджує, що не відмовляється і ніколи не відмовлявся від утримання спільного сина. Разом з тим, не погоджується з розміром аліментів, який заявлений позивачем. Вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним. Зазначає, що має статус учасника бойових дій, тому, син, як дитина учасника бойових дій, відповідно до ч.7 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має можливість користуватися встановленими законодавством пільгами та отримувати державну цільову підтримку для здобуття вищої освіти у державних та комунальних закладах освіти. Зокрема, його статус учасника бойових дій звільняє [PERSON] від оплати за проживання в гуртожитку, та дозволяє його сину отримувати соціальну стипендію. Вказав, що по лютий 2022 року, з нього стягувались аліменти на утримання сина, заборгованості жодної не було, що свідчить про те, що на період навчання сина він належним чином брав участь в його утриманні. На думку відповідача позивачем не доведено і необгрунтовано належними, допустимими і достатніми доказами потребу сина в отриманні від нього аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку. Враховуючи розмір доходів відповідача, обов`язок матері утримувати свого сина, наявність пільг для сина, відповідч згоден допомагати матеріально своєму синові у розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) щомісяця. Вважає такий розмір аліментів прийнятним і достатнім для того щоб забезпечити достатні умови його життя під час навчання. Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Зіброва М.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та з підстав, викладених у позові, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, зазначив, що він згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) щомісячно до закінчення повнолітнім сином навчання. Підтвердив, що матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, не надає. Представник відповідача адвокат Волощук П.С. в судовому засіданні зазначив, що підтримує заперечення [PERSON] проти позову, які викладені у відзиві. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 травня 2021 року № 556/1671/20 з [PERSON] в користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2020 року до 01 березня 2022 року, тобто до закінчення дитиною навчання. [PERSON] є студентом 2 курсу ОПП бакалавр денної форми навчання інституту енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка». Закінчує навчання 30 червня 2025 року. Зазначене підтверджується довідкою Національного університету «Львівська політехніка» № 131 від 19 вересня 2022 року. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №262-9к від 05 вересня 2022 року предметом договору є фінансові зобов`язання [PERSON] щодо оплати освітньої послуги, що надається [PERSON] Національним університетом «Львівська політехніка», а саме підготовка Тригуби А.А. за денною формою здобуття освіти, за освітньою програмою Теплоенергетика, за спеціальністю 144 Теплоенергетика, для здобуття ступеня освіти бакалавр. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь термін навчання без урахувань інфляції становить 52 500 грн., вартість освітньої послуги за 2022/2023 навчальний рік становить 17 500 грн. Згідно квитанцій №00495 та № 00459 від 07 вересня 2022 року, № 112 від 20 вересня 2022 року позивач та [PERSON] сплатили за гуртожиток Національному університету «Львівська політехніка» 1 395 грн. 60 коп. [PERSON] сплатила 3 500 грн. 00 коп. за навчання [PERSON] згідно договору №262-9к від 05 вересня 2022 року, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №02087 від 08 вересня 2022 року та №02305 від 19 вересня 2022 року. Довідкою Національного університету «Львівська політехніка» № 2 від 28 вересня 2022 року підтверджується, що позивач є студентом першого курсу заочної форми навчання рівня вищої освіти магістр інституту енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання 31 січня 2024 року. Суд критично оцінює доводи позивача про оплату нею для [PERSON] послуг маршрутного транспорту до навчального корпусу та назад до гуртожитку, купівлю продуктів харчування, сезонного одягу, оскільки з наданих [PERSON] квитків на проїзд в міському транспорті м. Львів та фіскальних чеків не можливо встановити [PERSON] чи [PERSON] користувались транспортом та чи був товар, вказаний у фіскальних чеках, придбаний саме для [PERSON] . Відповідно до довідки про доходи № 2999 від 05 вересня 2022 року, виданої відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», [PERSON] з 01 жовтня 2013 року працює прибиральником виробничих приміщень у підрозділі ЦДтаРАВ відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», за період з березня 2022 року по серпень 2022 року [PERSON] нараховано 114 556 грн. 67 коп. заробітної плати, до сплати - 92 218 грн. 12 коп. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим Головним управлінням Національної гвардії України 15 квітня 2015 року. Довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №133, видана військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України 19 листопада 2014 року, підтверджує, що прапорщик [PERSON] дійсно в період з 24 вересня 2014 року по 07 листопада 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції базовий табір м.Слов`янськ Донецька область. Доказів на підтвердження того, що [PERSON] , як дитина учасника бойових дій, користується пільгами, передбаченими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суду не надано. Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші види виплат Військової частини [NUMBER] № 104 від 12 жовтня 2022 року [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, виплати постійного характеру за період із січня 2022 року по вересень 2022 року становлять 197 319 грн. 86 коп., сума, з якої утримуються виконавчі листи за вказаний період - 201 115 грн. 45 коп. Згідно довідки про доходи від 03 жовтня 2022 року Національного університету «Львівська політехніка» загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, за винятком аліментів, становить 0 грн. 00 коп., стипендія не призначена. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим УПСЗН виконавчого комітету Вараської міської ради 07 червня 2021 року. Відповідно до довідки Варашської міжрайонної МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 823731 від 12 квітня 2022 року інвалідність [PERSON] встановлена до 01 травня 2023 року. За висновком МСЕК [PERSON] може працювати за фахом монтажник теплоконструкцій. Рекомендовано лікування у невролога, стаціонарне лікування у ВБЛ, санаторно-курортне лікування. З 12 квітня 2022 року по 01 травня 2023 року [PERSON] призначена державна соціальна допомога у сумі 2 100 грн. Доказів про наявність у [PERSON] інших доходів суду не надано. У зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Так, ч.1 ст.198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. У ч.2 ст. 200 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Під час розгляду справи встановлено, що повнолітній син відповідача, вік якого перевищує 18 років, але є меншим 23 років, навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. У зв`язку з навчанням [PERSON] не має можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід. Враховуючи стан здоров`я і матеріальне становище [PERSON] , стан здоров`я і матеріальне становище його батьків, рівність обов`язку батьків щодо утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, сина: [PERSON] , в розмірі 1/5 частки від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 23 вересня 2022 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial