Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 жовтня 1993 року 96100041 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цимлянського району Ростовської області, Російська Федерація, актовий запис №139. Від спільного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач вказує, що останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, що привели до неможливості збереження сім`ї, примирення неможливе. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 №2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави, вказана позовна заява підсудна Октябрському районному суду м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2022, зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Барабанової В.В. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.08.2022 цивільну справу прийнято до провадження та ухвалено проводити судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони надали до суду заяви про проведення судового розгляду справи без їх участі. Позивач заявлені вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідачка позов визнала у повному обсязі, заперечень не мала, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 жовтня 1993 року, який зареєстровано 96100041 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цимлянського району Ростовської області, Російська Федерація, актовий запис №139, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюбу Серії [NUMBER] від 09 вересня 2021 року. (а.с. 4) Від спільного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України\~щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно ст. 63 Закону України «Про Міжнародне приватне право України» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 8\~ст. 95 ЦПК України\~іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ратифікованою\~Верховною Радою України Законом №240/94-ВР від 10.11.1994, учасниками якої є, зокрема, Україна та Російська Федерація, передбачено, що громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони (ч. 1 ст. 1). При цьому, ст. 13 Конвенції визначено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Таким чином, факт укладання сторонами шлюбу підтверджується достовірним доказом повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 вересня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 28 зазначеної Конвенції по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є громадянами України. Відтак, суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого в Російській Федерації, застосовує національне законодавство України. Ч. 3 ст.105\~\~СК України\~\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки сім`я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Відповідно до ч.8\~ст. 294 ЦПК України\~у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Судовий збір за подачу позову немайнового характеру на момент подачі позову до суду становить 908,00 грн. Сплата позивачем судового збору за подачу даного позову підтверджується квитанцією №8014 від 18.11.2021. А отже позивачу з державного бюджету має бути повернуто 454,00 грн.

Outcome: approved