Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

у вересні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про визначення місця проживання дітей. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 20 вересня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що за спільною домовленістю між нею та відповідачем діти залишилися проживати разом з нею за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані та проживають по теперішній час. Позивач опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за їх розвитком та здоров`ям. Спілкуванню відповідача з дітьми не перешкоджає. За таких підстав, позивач просить визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , разом з нею. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києві від 03 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження. (21) [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. Відповідач надіслав до суду заяву про визнання позову. (а.с.25) Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. 20 вересня 2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Під час шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON] , [INFO] , (а.с. 10), та син - [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 7) Позивач разом з дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись у суд з даним позовом, [PERSON] посилається на те, що вона опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за їх розвитком та здоров`ям. Відповідно до статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки і піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Позивач зазначає, що діти мають мешкати разом з нею. Вона матеріально забезпечує їх всім необхідним для їх фізичного, духовного та морального розвитку. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про визначення місця проживання дітей з нею ґрунтується на законі. При вирішенні позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд виходить виключно з інтересів дітей. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача підлягає судовий збір.

Outcome: approved