Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кіцманської міської ради Черніевцької області про визначення місця проживання дитини. Вказує, що він, [PERSON] з 2019 року з [PERSON] перебував в фактичних шлюбних відносинах. Посилається на те, що в них є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини йому в добровільному порядку не надає, з ним та дитиною майже не спілкується. Він записаний батьком дитини. Зазначає, що у зв`язку з початком військових дій в м. Лисичанськ Луганської області він разом із відповідачкою та дочкою [PERSON] виїхали з місця постійного проживання та тимчасово оселилися в м. Чернівці. На початку травня 2022 року переїхали в місто Кіцмань та проживали в орендованій квартирі по [ADDRESS] . Крім цього вказує на те, що їхні стосунки з відповідачкою погіршувалися, в них виникали непорозуміння, що переростали в сварки, в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. В червні 2022 року вони припинили подружні стосунки, [PERSON] виїхала в невідомому напрямку, місце її перебування на даний час позивачу не відоме, вони майже не спілкуються, зрідка вона телефонує, щоб почути дочку. Фактично матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням займається тільки позивач. Також посилається на те, що йому необхідно на законних підставах діяти в її інтересах, тому він звертався до відповідачки з проханням в добровільному порядку визначити місце проживання дитини біля нього, однак вона відмовляється це зробити. Він наполягає на тому, щоб дитина проживала виключно разом з ним, так як мати дитини легковажно ставиться до виховання дочки [PERSON] , покинула їх та влаштовує своє особисте життя. З часу припинення подружніх відносин дитина фактично проживає разом з ним, місце проживання дочки [PERSON] зареєстроване як внутрішньо переміщеної особи в [ADDRESS] , однак з травня 2022 року вони проживають в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11.08.2022 року, яка видана на ім`я позивача Кіцманською міською радою. Згідно акту обстеження умов проживання від 22 серпня 2022 року, складеного Службою в справах дітей Кіцманської міської ради позивач, проживає разом з дочкою в [ADDRESS] , умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним. Згідно Акту оцінки потреб сім`ї/особи №56 від 22.08.2022 року позивач [PERSON] на належному рівні займається вихованням дитини, забезпеченням її матеріальних потреб. Мати дитини з нами не проживає, вихованням дитини не займається. Матеріально забезпечувати потреби дитини позивачу допомагають батьки, а також він отримує виплати від держави, як внутрішньо переміщена особа. Посилається також на те, що орган опіки та піклування Кіцманської міської ради вважає за доцільне проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, мешканки м. Кіцмань біля батька - [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, мешканця м.Кіцмань Вищевказаний висновок затверджений рішенням Кіцманської міської ради №324/10 від 06 жовтня 2022 року. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , біля батька - [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, у якій підтримав заявлені ним позовні вимоги. Просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила справу розглянути за її відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кіцманської міської ради Заярнюк Л. в підготовче судове засідання не зявилася, однак скерувала на адресу суду заяву у якій просить справу розглянути без її участі, Висновок орагну рпіки і піклування від 06.10.2022 року №324/10 підтримує повінстю. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матірю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2020 року (а. с.11). Згідно довідки №7726-5001288850 від 04.04.2022 року [PERSON] , [INFO] , взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання/перебування як внутрішньо переміщеної особи в [ADDRESS] (а.с.10). Актом обстеження умов проживання від 22 серпня 2022 року складеного Службою в справах дітей Кіцманської міської ради стверджується те, що позивач [PERSON] проживає разом з дочкою в [ADDRESS] , умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним. Загальна площа квартири 39 кв.м., опалення газове, індивідуальне, водопостачання централізоване. [PERSON] тимчасово винаймає житло, так як тимчасово переміщений із зони бойових дій із м.Лисичанськ (а.с.12). Інформацією АТ КБ «ПриватБанк» стверджується те, що позивач [PERSON] отримує допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа (а.с.13-21). Згідно Акту оцінки потреб сім`ї/особи №56 від 22.08.2022 року та Висновку оцінки потреб сімї №56 від 22.08.2022 року позивач [PERSON] на належному рівні займається вихованням дитини, забезпеченням її матеріальних потреб. Мати дитини з нами не проживає, вихованням дитини не займається (а.с.22-27). Висновком органу опіки та піклування Кіцманської міської ради визнано за доцільне проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , біля батька [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради №324/10 від 06.10.2022 року (а.с.28-31). Відповідно до положень ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Згідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, при цьому суд бере до уваги що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки це в першу чергу відповідає інтересам малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115,160,161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved