Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 55 109 грн. 02 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.11.2019 з вини відповідача, який керував автомобілем «Nissan», державний номер [NUMBER] , відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої сталося зіткнення з автомобілем «Audi», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та який належить [PERSON] . Внаслідок чого автомобіль «Audi», державний номер [NUMBER] , одержав механічні пошкодження. На момент ДТП автомобіль «Audi», державний номер [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №009-115-19 Д/Т/АТ від 30.09.2019 року. Згідно висновку експерта №6614 від 04.12.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi», державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, становить 79\~886,28 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi», державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, становить 60\~996,64 грн. Відповідно до страхового акту № 1423 від 17.12.2019 року, Висновку експерта №6614 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi», державний номер [NUMBER] , складеного 04.12.2019 року, ПрАТ СК «Теком» сплатило за заявою страхувальника страхове відшкодування у розмірі 55\~109,02 грн. Як зазначає представник позивача, відповідно до даних Централізованої бази даних МТСБУ, станом на дату ДТП Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Nissan», державний номер [NUMBER] , знайдено не було. 20.03.2020 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з претензією №106/20 від 20.03.2020 року про відшкодування фактичних витрат по Договору страхування у розмірі 55\~109,02 грн. Однак відповіді від відповідача отримано не було. Дані обставини стали підставою для звернення для суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2022 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання на 01.03.2022 року на 14год. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом належним чином, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (арк.сп.61). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що 19.11.2019 о 16\~год.\~30\~хв.\~ [PERSON] \~керуючи автомобілем «Nissan», державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки та не слідкував за її зміною, не дотримався безпечного лівого інтервалу, допустив бокове контактування з автомобілем «Audi», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався ліворуч в попутному напрямку. За фактом вказаної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача за ст. 124 КУпАП. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.01.2020 року відповідача [PERSON] було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (арк.сп.9). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. На момент ДТП автомобіль «Audi», державний номер [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ СК «Теком» за Договором добровільного страхування наземного транспортного засобу №009-115-19 Д/Т/АТ від 30.09.2019 року. Згідно висновку експерта №6614 від 04.12.2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi», державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, становить 79\~886,28 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi», державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, становить 60\~996,64 грн. (арк.сп.13-31). Потерпіла особа [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Теком» із заявою про настання страхового випадку/про настання збитку (арк.сп.13), та з заявою про виплату страхового відшкодування від 20.11.2019року (арк.сп.12). Відповідно до страхового акту № 1423 від 17.12.2019 року (арк.сп.10), Висновку експерта №6614 експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi», державний номер [NUMBER] , складеного 04.12.2019 року (арк.сп.13-31), ПрАТ СК «Теком» сплатило за заявою страхувальника страхове відшкодування у розмірі 55\~109,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до даних Централізованої бази даних МТСБУ, станом на дату ДТП Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль «Nissan», державний номер [NUMBER] , знайдено не було (арк.сп.33). 20.03.2020 року ПрАТ СК «Теком» звернулося до відповідача з претензією №106/20 від 20.03.2020 року про відшкодування фактичних витрат по Договору страхування у розмірі 55\~109,02 грн. (арк.сп.33), яка отримана відповідачем25.04.2020 року. Однак. До цього часу відповідач не сплатив вказану суму. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, який завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Таким чином, ПрАТ СК «Теком» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1ст. 38 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь позивача у ПрАТ СК «Теком» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Так, ПрАТ СК «Теком» відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При таких обставинах, позовні вимоги ПрАТ Страхова компанія «Теком» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто суму судового збору, яка складає 2\~270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved