Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

06.05.2021 до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс 1 Юкрейн» про стягнення з відповідача суму боргу за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 13965,16 грн., яка складається з суми основної заборгованості у розмірі 12485,82 грн., інфляційних втрат - 1014,63 грн. та суми трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання - 464,71 грн., вирішити питання розподілу судових витрат. Мотивуючи позовні вимоги товариство вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків з оплати за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2019 до 31.10.2020 утворилася заборгованість, яка не погашається у добровільному порядку і на суму якої позивач нараховує інфляційні втрати та три проценти річних, що і послугувало обставиною для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою від 21.09.2021 р. відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено дату судового розгляду. 15.11.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. 22.02.2022 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити. 22.02.2022 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому представник наполягав на задоволенні позовних вимог, вказуючи на безпідставність доводів викладених у відзиві. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та розміщенням оголошення сайті Печерського районного суду міста Києва. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. За вказаних обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за наявності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення. За приписами ч. 3 ст. 208, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 218 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, яке проголошується негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказані принципи знайшли своє втілення і в нормах цивільного процесуального законодавства. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судовим розглядом встановлено, що 07 квітня 2014 року у будинку за адресою: [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСКАЙ». Також загальними зборами ОСББ «ПЕЧЕРСКАЙ», оформлених протоколом № 3, управителем офісно-житлового комплексу з підземно-надземним паркінгом на вул. Струтинського (Болсуновського), буд. 2 в м. Києві було призначено ТОВ «КОМСЕРВІС 2011». Відповідно до пункту 2 протоколу Загальних зборів членів ОСББ «ПЕЧЕРСКАЙ» від 25 грудня 2015 року Зборами надано повноваження управителю, яким призначено ТОВ «КОМСЕВІС 2011», самостійно встановлювати тариф на додаткові послуги (у тому числі із забезпечення охорони комплексу, обслуговування озеленення території, відрахування до ремонтного фонду, утримання та обслуговування системи контролю доступу та відео нагляду, обслуговування гомофонних систем, тощо) з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, що не входять до обов`язкового переліку складових послуги, у межах понесених управителем витрат. Зазначене рішення Зборів було прийнято, оскільки Розпорядженням КМДА від 19 жовтня 2015 року затверджено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці послуг з обов`язковим переліком складових, до яких не входять витрати з забезпечення охорони комплексу, обслуговування озеленення території, відрахування до ремонтного фонду, утримання та обслуговування озеленення території, відеонагляду, обслуговування домофонних систем, тощо. 04 лютого 2015 року сторонами укладено договір № 04/02-05 «Про умови користування приміщенням та надання житлово-комунальних послуг», в якому погодили всі істотні умови, у тому числі умову про предмет договору, перелік послуг, умови, тарифи, вартість та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно п. 3.1.3. зазначеного договору, оплата послуг здійснюється за діючим на той час тарифом, затвердженим КМДА у встановленому порядку. Згідно п. 3.8. зазначеного Договору, позивач повідомляє про зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, визначені цим Договором, не менше, ніж за 15 днів до введення їх у дію з посиланням на рішення відповідних органів. Під час судового розгляду встановлено, що позивач відповідно до умов договору повідомляв про зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, шляхом розміщення оголошення на інформаційній дошці, а також особистим листом на електронну пошту відповідача. Окрім вказаного, 04 лютого 2015 року сторонами укладено договір № 04/02-05д «Про умови надання послуг з забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування», в якому регулюються взаємовідносини сторін угоди щодо забезпечення правопорядку, ремонтного обслуговування, надання виконавцем інших послуг визначених цим договором. Пунтками 3.3, 4.2, 7.4 визначено вартість послуг за один квадратний метр приміщення споживача (відповідача). Відповідно до п. 11.4 виконавець протягом строку дії цього договору має право збільшувати вартість визначених цим договором послуг, у разі виникнення обставин, з яким пов`язується суттєве підвищення вартості витрат виконавця на забезпечення відповідними послугами споживачів. 01 квітня 2015 року ОСББ «ПЕЧЕРСКАЙ» в особі голови правління Підлужного П. В. і ТОВ «КОМСЕРВІС 2011» в особі Шведова В. О. уклали договір № 01042015 про передачу на баланс житлового будинку для забезпечення його утримання, а також документи, що визначені в акті приймання-передачі офісно-житлового комплексу з підземно-надземним паркінгом на [ADDRESS] з балансу на баланс від 01 квітня 2015 року. Відповідно до п. 2 даного договору ТОВ «КОМСЕРВІС 2011» призначено управителем Житлового будинку та передано йому всі функції по управлінню неподільним та загальним майном житлового будинку [ADDRESS] і прибудинковою територією. Рішенням Київської міської ради від 08 жовтня 2015 року № 128/2031 вул. С. Струтинського у м. Києві перейменовано на вул. Болсуновську. За рішенням загальних зборів учасників ТОВ «КОМСЕРВІС 2011» від 02 грудня 2015 року Товариство змінило назву на ТОВ «КОМФОРТНА ОСЕЛЯ - ПЕЧЕРСЬК», а 27 лютого 2019 року - на ТОВ «Сервіс 1 Юкрейн», що підтверджується наказом від 27 лютого 2019 року № 28/02/2019-01. Рішенням Загальних зборів ОСББ «ПЕЧЕРСКАЙ», оформлених протоколом від 25 грудня 2015 року позивача визначено як виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, так як будинок має власну котельню, яку також утримує ТОВ «Сервіс 1 Юкрейн». Так, Наказом від 31 січня 2018 року про встановлення тарифу (витрат) на додаткові послуги встановлено вартість послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території згідно з фактичними витратами, відповідно до якого встановлено тариф на додаткові послуги за адресою: [ADDRESS] - 13,32 грн. за один квадратний метр загальної площі, що перебуває у власності. 31 січня 2018 року у газеті «Хрещатик» №12 (5063) оприлюднено Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 січня 2018 року N 48, зареєстроване в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25 січня 2018 року за N 57/1855 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», яким затверджено тариф з ПДВ та прибутком в будинку [ADDRESS] 11, 61 грн / кв м. З 01 лютого 2018 року діє тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS] у розмірі 11, 61 грн /кв м загальної площі квартири, затверджено розпорядженням КМДА № 48 від 17 січня 2018 року та тариф на додаткові послуги на утримання комплексу, який складає 13, 32 грн / кв м загальної площі квартири. Разом витрати на утримання комплексу складають 24, 93 грн / кв м загальної площі квартири. Тариф на додаткові послуги затверджено рішенням Загальних зборів членів ОСББ «ПЕЧЕРСКАЙ», оформлених протоколом від 25 грудня 2015 року. Для обліку витрат теплової енергії Житловий будинок по [ADDRESS] обладнаний засобом обліку тепла «Асвега-У, СА-97/2М» № 70285. Для обліку витрат теплової енергії на нежитлові приміщення в будинку передбачений окремий засіб обліку тепла (тепловий лічильник) «Асвега-У, СА-97/2М № 30231 і нарахування для власників нежитлових приміщень проводиться відповідно до витрат по вказаному лічильнику. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфер, житлово-комунального господарства встановлено методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг у багатоквартирних будинках та інших будівлях, де налічуються два або більше споживачів Облік та нарахування комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води здійснюється за показаннями вузлів обліку відповідних комунальних послуг відповідно до Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630. Відповідно до ч.2 п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, нарахування за послугу з централізованого опалення проводиться за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанов Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», від 29.12.1992 року №731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» Розпорядженням КМДА від 08.04.2019 рою №621, зареєстровано в Головному територіальному управлінні юстиції у м. Києві 22.04.2019 року за №123/2300 встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] - централізоване опалення 1 Ккал - 1507,75 грн. з ПДВ, централізоване постачання гарячої води 1 куб.м. - 77.41 грн. з ПДВ. Виконавцем послуг з холодного водопостачання та водовідведення є Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал». Проте, позивач по договору з Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 01.12.2015 року №14458/4-1-01 виступає колективним споживачем для забезпечення водою власників багатоквартирного будинку. Оплату за спожиту холодну воду та водовідведення власники здійснюють на рахунок управителя - позивача. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Згідно до частини першої ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (частина четверта цієї статі). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша ст. 322 Цивільного кодексу України). Згідно з пунктом 10 частини першої ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Так, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта . Зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Сервіс 1 Юкрейн», яке надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, нараховує та збирає квартирну плату з мешканців квартир на обслуговування території й збір із власників квартир за відшкодування експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території. Пунктом 1 частини першої ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно із частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої ст. 901 та частини першої ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно положень частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. За положеннями вказаного Закону, власником приміщення є фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням. У разі спільної власності кількох співвласників рішення щодо управління майном приймається відповідно до закону. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, у відповідача за період із липня 2019 року по жовтень 2020 року утворилася заборгованість по оплаті наданих Товариством послуг з утримання будинку і прибудинкової території у розмірі 12482,52 грн. Окрім іншого, під час судового розгляду встановлено, що відповідач частково сплачував за спожиті комунальні послуги за період з липня 2019 року по жовтень 2020 року що підтверджує факт отримання і прийняття відповідачем комунальних послуг факт часткової оплати їх вартості. Згідно зі положеннями ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга ст. 625 Цивільного кодексу України). Таким чином, у зв`язку із простроченням оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, вимоги позивача про застосування статті 625 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача нарахованої суми інфляційних втрат - 1014,63 грн та суми трьох процентів річних - 464,71 грн є обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими, доведеними, відповідач не спростував їх, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 270, 00 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved