Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Смілянського комунального видавничо-поліграфічного підприємства "Тясмин" про стягнення\~ нарахованої та невиплаченої заробітної плати, грошової компенсації за дні\~ невикористаної\~ щорічної відпустки, вихідної допомоги при звільненні з роботи, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 19 жовтня 1992 року по 17 березня 2022 року працювала в Смілянському комунальному видавничо-поліграфічному підприємстві «Тясмин» Черкаської обласної ради. 17 березня 2022 року за наказом №8-К виконуючого обов`язки директора Смілянського комунального видавничо-поліграфічного підприємства «Тясмин» Черкаської обласної ради Сорокотяги В.М., вона була звільнена з роботи в зв`язку зі скороченням чисельності працівників, за п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку за ст.44 КЗпП України та грошової компенсації за 10 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2021 року по 17 березня 2022 року. 20 травня 2022 року наказом № 45-Р Смілянського комунального видавничо-поліграфічного підприємства «Тясмин» «Про розрахунок [PERSON] » наказано виплатити з розрахункового рахунку підприємства для остаточного розрахунку кошти: 01.2022р. - сума 1490,81 грн., 02.2022р. - сума 6497,70 грн., 03.2022р. - 6359,87 грн., відпустка - 8525,50 грн., вихідна допомога згідно ст.44 КЗпП України - на суму 19500,00 грн., що разом складає 42373,88 грн. На день звільнення відповідачем не виплачена вищезазначена заборгованість і відмовляється виплачувати кошти по теперішній час, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату, вихідну допомогу та компенсацію за невикористані дні відпустки. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 19 жовтня 1992 року по 17 березня 2022 року працювала в Смілянському комунальному видавничо-поліграфічному підприємстві «Тясмин» Черкаської обласної ради, що підтверджується записами трудової книжки на її ім`я. 17 березня 2022 року за наказом №8-К виконуючого обов`язки директора Смілянського комунального видавничо-поліграфічного підприємства «Тясмин» Черкаської обласної ради Сорокотяги В.М., [PERSON] була звільнена з роботи в зв`язку зі скороченням чисельності працівників, за п.1 ст.40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку за ст.44 КЗпП України та грошової компенсації за 10 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 19 жовтня 2021 року по 17 березня 2022 року. 20 травня 2022 року наказом № 45-Р Смілянського комунального видавничо-поліграфічного підприємства «Тясмин» «Про розрахунок [PERSON] » наказано виплатити з розрахункового рахунку підприємства для остаточного розрахунку кошти: 01.2022р. - сума 1490,81 грн., 02.2022р. - сума 6497,70 грн., 03.2022р. - 6359,87 грн., відпустка - 8525,50 грн., вихідна допомога згідно ст.44 КЗпП України - на суму 19500,00 грн., що разом складає 42373,88 грн. Згідно довідки №2 від 20 травня 2022 року, Смілянське комунальне видавничо-поліграфічне підприємство «Тясмин» має перед [PERSON] заборгованість за розрахунком по заробітній платі в розмірі: 01.2022р.-1490,81 грн.; 02.2022р. - 6497,70 грн.; 03.2022р. - 6359,87 грн.; заборгованість за відпустку - 8525,50 грн.; заборгованість по вихідній допомозі згідно ст.44 КЗпП України складає 3 мінімальні заробітні плати з 01.01.2022 р. по 01,06.2022р. - 6500,00*3=19500,00 грн. Разом заборгованість складає - 42373,88 грн. У частині 1 статті 94 КЗпП України міститься дефініція поняття «заробітна плата» . Так, згідно законодавчого визначення заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне визначення заробітної плати міститься у ст.1 Закону України «Про оплату праці» . Положеннями ст.115 КЗпП України закріплено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до вимог статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, що передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, законодавець покладає обов`язок щодо нарахування заробітної плати та надання відомостей про розмір нарахованої заробітної плати саме на роботодавця. Відповідно до положення ч.1 ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши докази, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована, але не виплачена сума заробітної плати у сумі 14348 грн. 38 коп., а також компенсація за невикористану відпустку у сумі 8525 грн. 50 коп. та вихідна допомога в сумі 19500 грн. Відповідно до ч.2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1984 грн. 80 коп. та 900 грн. документально підтверджених судових витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved