Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.10.2020 року у справі №727/1982/20 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , заборгованість та відсотки за користування позикою за договорами серія НВА 568151 від 01.10.2016 року та серія НВІ 624236 від 11.11.2016 року, інфляційні нарахування на суму боргу та 3 % річних від простроченої суми боргу за договорами у загальному розмірі 327283 (триста двадцять сім тисяч двісті вісімдесят три) гривні 10 (десять) копійок. Станом на 25.08.2022 року рішення суду не виконано, сума залишку боргу становить 245644,55 грн. Тому, просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] ( РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] [INFO] ( РНОКПП [NUMBER] ) 3 (три) % річних від суми прострочення заборгованості за період 03.02.2021 по 25.08.2022 в розмірі 11488,06 ( одинадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 16500 грн., судовий збір в розмірі 992,40 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.09.2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просить в частковому задоволені позову. Зазначаючи що, згідно рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.10.2020 року на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 327\~283,10 грн., з яких 29303,09 грн. це суми інфляційного нарахування та 3% річних. Так, позивач нараховує 3% річних на залишковий борг згідно довідки ДВС в сумі 244644,55 грн. Вважає, що такі дії позивача є невірними, оскільки в суму 244644,55 грн. вже входить сума інфляційного нарахування та 3% річних з попереднього вище зазначеного рішення. А нарахування відсотків на відсотки є недопустимим. Оскільки відповідачем було сплачено в рахунок погашення боргу суму в розмірі 82638,55 грн., то дану суму слід вважати як погашення основної суми боргу згідно договору позики. А тому 3% річних заявлених в позовній заяві слід вираховувати з суми 215341,46 грн. (327283,10-29303,09) 82638,55=215341,46 грн.), а тому сума стягнення становить 10070,90 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначають, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги є меншим в грошовому виразі, ніж зазначено у договорі, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, у зв`язку з тим, що вказані витрати не відповідають фактично понесеним витратам на правничу допомогу та суперечить критерію розумності їхнього розміру. А тому вважають за необхідне зменшити компенсацію судових витрат на правову допомогу у даній справі. Представник позивачки [PERSON] адвокат Гончарук В.В. в судовому засіданні позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бабічук А.С. в судовому засіданні позов частково не визнала, з підстав викладених у відзиві. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.10.2020 року у справі №727/1982/20 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , заборгованість та відсотки за користування позикою за договорами серія НВА 568151 від 01.10.2016 року та серія НВІ 624236 від 11.11.2016 року, інфляційні нарахування на суму боргу та 3 % річних від простроченої суми боргу за договорами у загальному розмірі 327283 (триста двадцять сім тисяч двісті вісімдесят три) гривні 10 (десять) копійок (а.с.4-6). 15.01.2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист (а.с.8). 03.02.2021 року позивачем подано заяву про примусове виконання рішення суду (а.с.9). Станом на 25.08.2022 року рішення суду не виконано, сума залишку боргу становить 245644,55 грн. що підтверджується інформацією наданою старшим державним виконавцем Басюком А. (а.с.11). Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, згідно ст.ст. 526,599,611,625 ЦК України наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум за час прострочення. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3% відсотків річних від простроченої суми відповідає чинному законодавству і не суперечить\~статті 61 Конституції України, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних від суми простроченої заборгованості за період з 03.02.2021 по 25.08.2022 років в розмірі 11488,06 грн. Крім цього, судом встановлено, що позивачем була заявлена вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009\~щодо офіційного тлумачення\~статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу,\~зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, під час розгляду цивільної справи №753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.\~ Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за\~статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим:\~рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року,\~«Гімайдуліна і інші проти України»\~(пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року,\~«East/West Alliance Limited» проти України»\~(пункт 268) від 23 січня 2014 року,\~«Баришевський проти України»\~(пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії»\~(пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження. Так, як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру представляв адвокат Гончарук В.В. (а.с.13-15). Судом встановлено, що представник позивача [PERSON] подав підтверджуючі докази надання правової допомоги, зокрема: договір про надання правової допомоги №04/05 від 04.05.2022 року, квитанцію №69782649 про сплату правничої допомоги в розмірі 16500,00 грн. Виходячи з зазначених вимог закону, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial