Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович, в обґрунтування якого зазначила що 02 квітня 2019 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 881 на кредитному договорі №HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року, який укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Виконавчим написом нотаріуса звернено стягнення на майно, надане в іпотеку згідно договору №HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.Л. за реєстровим номером № 3604, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка є власністю [PERSON] задля задоволення вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 10604889 гривень 32 копійки. Позивач вважає виконавчий напис № 881, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, таким, що вчинений з численними порушеннями норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим не підлягає виконання, оскільки, по-перше, в момент вчинення виконавчого напису 02 квітня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, по-друге, сума заборгованості яка зазначена в оспорюваному виконавчому написі є спірною, та не відповідає дійсній сумі заборгованості, і, по-третє, оскільки відповідач у правовідношенні за договором №HAG5GA0000000016 звернувся з позовом до суду 27 грудня 2012 року про дострокове стягнення кредиту у повному обсязі, цим він змінив строк позовної давності, тобто оспорюваний виконавчий напис вчинено через 7 років, тобто зі спливом строку давності, що є підставою для відмови в задоволенні вимог, а включення відповідачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена більш, ніж на три роки, також свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. Позивачка просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 881, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 02 квітня 2019 року про звернення стягнення на майно, надане в іпотеку згідно Договору № HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року. У відзиві на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог просило відмовити з наступних підстав. Грошові зобов`язання за кредитним договором № HAG5GA0000000016 [PERSON] належним чином не виконувала, порушила строки виконання зобов`язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки, а тому банк як кредитодавець та іпотекодержатель набув право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог. Укладений між банком та [PERSON] договір іпотеки не є розірваним, припиненим, не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже, його дійсність презюмується. Наявність рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 січня 2016 року у справі №2011/21137/12 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» не обмежує та не позбавляє банк як іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за грошовим зобов`язанням в позасудовому порядку шляхом отримання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки це окремі види звернення стягнення враховуючи, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Раніше прийняте рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Відповідач зазначає, що відповідно до практики Верховного Суду застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не вважається подвійним стягненням. Щодо спливу строку позовної давності зазначив, що кредитним договором №HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року встановлено строк повернення кредиту до 20 вересня 2018 року. Договір іпотеки від 19 вересня 2008 року не був припинений і діє до повного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором. Оскільки виконавчий напис вчинено 02 квітня 2019 року, тому на час його вчинення не минуло 3 роки і нотаріус правомірно вчинив виконавчий напис. Крім того вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за формальними ознаками на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і нотаріус не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про проведення судового засідання за відсутності як сторони позивача, так і сторони відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини про те, що 19 вересня 2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № HAG5GA0000000016, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок зазначений в п.8.1. цього договору на строк з 19 вересня 2008 року по 19 вересня 2018 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 58353,33 доларів США. Гривневий еквівалент суми кредитних коштів склав 283013,65 гривень за курсом Національного Банку України (НБУ) із розрахунку 4,85 грн за 1 долар. В забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору 19 вересня 2008 року між [PERSON] і Банком був укладений договір іпотеки квартири, за умовами якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 72.90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Майно належить [PERSON] на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17.06.2008 Шостою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-3816, зареєстрованого в електронному Реєстрi прав власностi на нерухоме майно 03.07.2008, на пiдставi витягу про реєстрацiю права власностi на нерухоме майно за № 19401421, виданого 03.07.2008, реєстрацiйний № 23299161, номер запису П-1-20061 в книзi: 1. Згідно п.2.3.7 кредитного договору № HAG5GA0000000016 Банк має право стягнути Кредит до настання дати передбаченої п.8.1, 8.1.1, 8.1.2 договору (по 19.09.2018), у тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно при настанні умов передбачених п.2.3.3. 23 серпня 2011 року Банк у зв`язку з порушенням зобов`язання за кредитним договором направив на адресу [PERSON] вимогу № 30.1.0.0/2 - 809190МН08636 про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також, процентів, комісії та штрафних санкцій, нараховані на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги. Сума заборгованості, зазначена у вимозі, 117 999, 52 доларів США. Вказана вимога відправлена 27 серпня 2011 року. Також, 23 лютого 2012 року Банк направив на адресу [PERSON] вимогу №30.1.0.0/2-123 про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісій, штрафних санкцій нарахованих на день повернення кредиту, в 30 денний строк з дня отримання вимоги. Сума заборгованості становить 90589,35 дол. США. Вказані обставини встановлені постановою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі №638/9916/15, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Оскільки вимоги\~про дострокове\~повернення кредиту\~виконанні не\~були,\~27\~грудня 2012\~року Банк\~звернувся до\~суду із\~позовом про\~звернення стягнення\~на предмет\~іпотеки в\~рахунок погашення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2016 року у справі № 2011/21137/12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №HAG5GA0000000016, укладеним 19.09.2008 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» і [PERSON] , в розмірі 109519,13 [Долар США], що за курсом 7.99, відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.10.2012 р., складає 875057 (вiсiмсот сiмдесят п`ять тисяч п`ятдесят сiм) грн. 84 коп., звернуто стягнення на квартиру загальною площею 72.90 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 19.09.2008 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Окрім того,\~у червні\~2015\~року АТ\~КБ «Приватбанк»\~звернулось до\~суду із\~позовом,\~в якому\~просило стягнути\~з [PERSON] \~на його\~користь заборгованість\~за кредитним\~договором №HAG5GA0000000016 у розмірі 197708,73 доларів США, що еквівалентно 4086639,45 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати. Постановою Харківського\~апеляційного суду\~від 03\~вересня 2020\~року у\~справі №638/9916/15\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Акціонерного\~товариства комерційний\~банк «ПриватБанк»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року у розмірі 76546 (сімдесят шість тисяч п`ятсот сорок шість) доларів 11 центів США, вирішено питання про розподіл судових витрат. 02 квітня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни із заявою за вх. №1349/02-20, в якій просило вчинити виконавчий напис на копії Договору іпотеки № HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року про стягнення в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором № HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року грошових коштів у розмірі 393166,99 доларів США, що за курсом НБУ на 07.02.2019 року (один долар США дорівнює 26Д640880 і рішень) складає еквівалент 10601 389 (десять мільйонів шістсот одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) гривень 32 копійки. До заяви про вчинення виконавчого напису стягувачем додано кредитний договір, договір іпотеки, засвідчена виписка з особового рахунку боржника, вимога про усунення порушень за Кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку, опис вкладення до листа, установчі документи АТ КБ «Приватбанк», довіреність представника АТ КБ «Приватбанк», паспорт представника АТ КБ «Приватбанк». 02 квітня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі статті 34 ч. 1 п. 19, ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 29 вересня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 881, яким звернуто стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № HAG5GA0000000016, посвідченого 19 вересня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.А. за реєстровим № 3604, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3500,00 гривень. Всього, з урахуванням витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 10604889,32 грн. Строк, за який провадиться стягнення з 19.09.2008 року до 07.02.2019 року. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на момент вчинення оскарженого виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат» в зазначеній редакції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). З наведених положень слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент такого звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тобто, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При цьому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18), від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором № HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року була предметом розгляду у справах № 2011/21137/12 та №638/9916/15-ц. Рішенням у\~справі №\~2011/21137/12\~від 27\~січня 2016\~року,\~яке набрало\~законної сили\~25\~липня 2016\~року,\~звернуто стягнення\~на предмет\~іпотеки за\~договором іпотеки\~№HAG5GA0000000016, посвідчений 19 вересня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості у розмірі - 109519,13 доларів США, що за курсом 7.99, відповідно до службового розпорядження НБУ від 23 жовтня 2012 року, складає 875057,84 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2016 року стягнуто з [PERSON] \~ на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №\~ HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008\~ року у розмірі 1197708,73 доларів США. Не погодившись\~із заочним\~рішенням суду\~ [PERSON] подала\~апеляційну скаргу\~і постановою\~Харківського апеляційного\~суду від\~03\~вересня 2020\~року у\~справі №638/9916/15\~заочне рішення\~скасовано,\~стягнуто з\~ [PERSON] \~ на\~користь АТ\~КБ «ПриватБанк»\~заборгованість за\~кредитним договором\~№HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року у розмірі 76546,11 доларів США. Зазначені обставини поза розумним сумнівом свідчать, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості. Оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса №881 запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAG5GA0000000016 у розмірі 393166,99 доларів США, строк, за який провадиться стягнення з 19 вересня 2008 року до 07 лютого 2019 року. Тобто період, за який проводиться стягнення згідно вказаного виконавчого напису, включає період, за який заборгованість за кредитним договором була переглянута у судовому порядку, а саме з 19 вересня 2008 року до 23 жовтня 2013 року. Суд апеляційної інстанції в постанові від 03 вересня 2020 року відмовив у стягненні заборгованості за період з 27 вересня 2011 року до 23 жовтня 2013 року. Тобто наявність судових спорів та часткової відмови у задоволенні позовних вимог щодо заборгованості за кредитним договором № HAG5GA0000000016 є беззаперечним доказом наявності спору щодо суми заборгованості. При зверненні до приватного нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису від 02 квітня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив вимоги щодо стягнення нарахованих відсотків за період з 19 вересня 2018 року до 07 лютого 2019 року, що не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, а отже дана сума боргу, яка пред`явлена до стягнення, не є безспірною. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження подання нотаріусу документів, передбачених законом, які б давали можливість вчинити виконавчий напис у встановленому законом порядку, зокрема, відсутні докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, а докази, досліджені судом, що долучені до матеріалів справи, не спростовані відповідачем. Крім того,\~суд бере\~до уваги,\~що банксвоїми діями на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом до певної дати а саме 27 вересня 2011 року. Дана обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України, оскільки встановлена постановою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі №638/9916/15. Згідно п. 5.5 кредитного договору від 19 вересня 2008 року сторонами погоджено збільшений термін позовної давності строком в 5 років. Враховуючи, що банк самостійно змінив термін дії договору направивши вимогу про дострокове погашення заборгованості, з урахуванням того, що вимога підлягає виконанню в 30 денний строк, то строк для застосування позовної давності підлягає обчисленню з 27 вересня 2011 року, що як заначено вище встановлено постановою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року у справі №638/9916/15. Банк звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису 02 квітня 2019 року. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, зміст частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Проте при визначенні строку, в межах якого вчиняється виконавчий напис, мають застосовуватись також норми частини другої статті 88 Закону України «Про нотаріат» та статті 257 ЦК України, які встановлюють трирічний строк для таких вимог. Отже строк на звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису за правовідносинами, що виникли на підставі кредитного договору № HAG5GA0000000016 від 19 вересня 2008 року, закінчився 27 вересня 2014 року. Таким чином, оспорюваний виконавчий напис вчинено зі спливом строку давності, чим порушено норми п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Твердження відповідача про те, що оскільки строк повернення кредиту за кредитним договором встановлено до 20 вересня 2018 року, а договір іпотеки діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, тому станом на 02 квітня 2019 року не сплив трирічний строк на подання заяви про вчинення виконавчого напису, є безпідставними, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення, встановлено, що у вересні 2011 року банк змінив строк виконання основного зобов`язання. Отже, трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис, закінчився у вересні 2014 року, а відтак виконавчий напис від 02 квітня 2019 року вчинено поза межами визначеного статтею 88 Закону України «Про нотаріат» строку. Судом не\~беруться до\~уваги посилання\~відповідача на\~правові позиції\~Верховного Суду,\~викладені у\~постановах від\~02\~липня 2019\~року у\~справі №916/3006/17,\~від 29\~вересня 2020\~року у\~справі №757/13243/17,\~від 09\~вересня 2020\~року у\~справі №702/2298/15-ц,\~від 19\~травня 2020\~року у\~справі №361/7543/17,\~від 25\~серпня 2021\~року у\~справі №910/12265/20,оскільки, враховуючи встановлені обставини даної справи в сукупності, такі доводи відповідача не спростовують висновки суду про відсутність безспірності заборгованості боржника. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду цієї позовної заяви немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908,00 грн, та за подання заяви про забезпечення позову - 454,00 грн, а всього у розмірі 1362,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1362 грн.

Outcome: approved