Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Представник заявниці-адвокат Лавренчук А.С. звернувся до суду із вказаною заявою про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки № [NUMBER] виданої на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог представник заявниці посилався на те, що 30.05.1982 було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . При цьому, у виданому російською мовою свідоцтві зазначались прізвище подружжя як « [PERSON] » та « [PERSON] », після укладення шлюбу спільне прізвище подружжя стало російською мовою « [PERSON] ». Відповідно до запису на першій сторінці у трудовій книжці серія [NUMBER] від 02.07.1984, яка заповнювалася російською мовою, зазначено « [PERSON] , [PERSON] , отчество [PERSON] ». [INFO] у подружжя народилася донька згідно із свідоцтвом про народження, заповненого російською мовою, дитина - « [PERSON] », батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». 25.12.1996 [PERSON] отримав паспорт громадянина України, у якому його прізвище українською, у правильному перекладі з російської зазначено як « [PERSON] », російською ж мовою на сторінці 2 паспорта громадянина України, як « [PERSON] ». При цьому на сторінці 10 паспорта міститься відмітка про реєстрацію шлюбу 30.05.1982 із громадянкою [PERSON] 27.07.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище « [PERSON] ». 14.10.2011 уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Отже, при заповненні даних про заявницю в цих документах з урахуванням перекладу з російської на українську мови була допущена помилка в її прізвищі, внаслідок чого є невідповідність між документами, що підтверджують зміну прізвища та не доводиться її трудовий та страховий стаж за період до укладення шлюбу. Зараз заявниця досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим зверталась до органів пенсійного забезпечення, однак у зв`язку із заповненням як трудової книжки, так і актових записів на російській мові, не має змоги оформити пенсійне забезпечення, оскільки не підтверджуються періоди навчання та роботи заявниці, у зв`язку із чим недостатньо трудового та страхового стажу для призначення пенсії. Ця обставина і стала підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту належності документа, а саме: трудової книжки. Враховуючи вищевикладене, оскільки іншим шляхом встановити факт належності заявниці трудової книжки неможливо, а встановлення належності документів необхідно останній для нарахування пенсії, вважає, що звернення до суду із даною заявою є єдиним способом реалізації прав заявниці на звернення за пенсійним забезпеченням. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю і просила встановити факт належності їй трудової книжки, виданої на ім`я « [PERSON] », оскільки це перешкоджає їй в оформленні пенсії. Представник заявниці-адвокат Лавренчук А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у заяві та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління\~пенсійного фонду\~України у\~Вінницькій області\~Управління обслуговування\~громадян Відділ\~обслуговування громадян\~№12\~(сервісний\~центр) в судове засідання не з`явився, подавши до суду лист, відповідно до якого заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника та не заперечує проти задоволення заяви. Із показань свідка [PERSON] , допитаного в судовому засіданні, встановлено, що він дійсно перебував із заявницею в шлюбі та під час його укладення [PERSON] взяла його прізвище. Підтвердив, що його колишня дружина дійсно працювала бухгалтером, відповідно до записів у трудовій книжці. Пояснив, що його брат також мав проблеми із документами у зв`язку із неправильним перекладом його прізвища із російської на українську мову. На підтвердження своїх слів, надав в судовому засіданні оригінал свого паспорта. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. 30.05.1982 між « [PERSON] » та « [PERSON] » було укладено шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] від 20.12.1983, яке заповнено російською мовою. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.22). « [PERSON] » народилась [INFO] , батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », про що видано свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02.03.1985, яке заповнено російською мовою (а.с.23). [PERSON] 25.12.1996 отримав паспорт громадянина України серія [NUMBER] , який видано Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, у якому його прізвище українською мовою зазначено « [PERSON] ». На 2 сторінці паспорта у перекладі з російської мови прізвище зазначено як « [PERSON] ». На 10 сторінці паспорта міститься відмітка про реєстрацію шлюбу 30.05.1982 із гр. [PERSON] (а.с.24,25). Відповідно до запису на першій сторінці у трудовій книжці серії [NUMBER] від 02.07.1984, яка заповнювалася російською мовою зазначено « [PERSON] , [PERSON] , отчество [PERSON] , дата рождения 22 октября 1961г». До 20.06.1995 усі записи в трудовій книжці вносились російською мовою (а.с.26,29). 27.07.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 27.07.2011, прізвища у свідоцтві зазначено « [PERSON] », після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.30). 14.10.2011 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.10.2011, після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.31). У Дипломі серії [NUMBER] , видному Хмельницьким технологічним інститутом побутового харчування на ім`я заявниці у справі, прізвище випускниці українською мовою зазначено « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] » (а.с.35). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00032959672 від 05.10.2021, у відомостях про дошлюбне прізвище чоловіка зазначено « [PERSON] », після реєстрації шлюбу « [PERSON] », дружини до реєстрації шлюбу « [PERSON] », після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.32). Згідно із Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану або відмову від 02.06.2022 року, Літинський відділ ДРАЦС у Вінницькому районі ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) розглянув заяву [PERSON] про внесення змін до актового запису - про шлюб №21 від 30.05.1982 року, складеного на гр. [PERSON] та [PERSON] , а саме: виправити прізвище нареченого до та після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище нареченої після реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » та відмовив у внесенні змін до актового запису (а.с.34). Актовий запис про шлюб №21 від 30.05.1982 складений на гром: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис про розірвання шлюбу №20 від 27.07.2011 складений на гром: [PERSON] та [PERSON] , згідно відповіді Літинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №196-21.8-113 від 06.10.2022 (а.с.54-56). Листом №0200-0214-8/6943 від 26.01.2022 Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, повідомлено, що відповідно до рішення №025750006267 від 06.01.2022 заявниці відмовлено у призначені пенсії за віком. До страхового стажу не зараховані періоди навчання, догляд за дитиною до 3-х років, періоди роботи відповідно до трудової книжки, оскільки у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища зазначено прізвище [PERSON] , що не відповідає прізвищу [PERSON] , яке зазначено у свідоцтві про розірванні шлюбу від 27.07.2011 та у свідоцтві про шлюб від 14.10.2011 (а.с.33). В силу п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як роз`яснюється у пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності трудової книжки заявниці, а встановлення даного факту має юридичне значення для заявниці, з метою забезпечення реалізації її прав на оформлення пенсії, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Заявниця сплатила судовий збір в сумі 496,20грн, а відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved