Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Семенової Ольги Геннадіївни звернулись до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В підтвердження позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі [PERSON] , позивач зареєструвала шлюб 24 листопада 2018 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку, належних відповідно до закону коштів на утримання доньки не надає, хоч і має таку можливість. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Позивач [PERSON] та її представник просили суд розглядати справу у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. 09 листопада 2022 року через канцелярію суду від відповідача, надійшла заява, в якій останній зобов`язується виплачувати аліменти на доньку [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом було встановлено, що 24 листопада 2018 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 505. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя позивач та відповідач мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 754. Донька, [PERSON] проживає разом із позивачем, що за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні. Сторони проживають окремо з лютого 2022 року. Позивач проти спілкування відповідача з дитиною ніколи не заперечувала, просила відповідача надавати допомогу на харчування, лікування дитини. Оскільки з лютого 2022 року відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач вважає за доцільне стягувати аліменти з відповідача за рішенням суду. Відповідач по справі є працездатним. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Відповідно до ст. 79 ч. 1, ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості належного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 91 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи уваги те, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів, у зв`язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь аліменти, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд з урахуванням вимог чинного законодавства вважає, що їх розмір має становити ј (одна четверта) від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 18 жовтня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, з огляду на те, що вказана сума з урахуванням обов`язку по утриманню дитини й з боку матері, з якою проживає, в умовах сьогодення є необхідною та достатньою для повноцінного та гармонійного фізичного та морального розвитку дитини. На думку суду, вказаний розмір суми аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини буде відповідати інтересам та потребам останньої. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 992,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Outcome: approved