Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання спільного малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що вони\~із відповідачем\~перебувають у\~шлюбі та\~являються \~батьками малолітнього\~сина[PERSON] , [INFO] . З 2018 року відносини між подружжям напружені, а в серпні 2022 року подружні стосунки вони припинили і наразі проживають окремо. Дитина мешкає разом із нею. Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги синові не надає, у зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити, стягнувши із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до повноліття останнього. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року провадження по справі відкрито на призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач, підтримавши позовні вимоги, зазначила, що вони із відповідачем дійсно являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , і 04 липня 2015 року між ними зареєстровано шлюб. Однак, з вересня 2022 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітній син мешкає разом із нею і перебуває на її утриманні. [PERSON] , являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги синові не надає. До неї особисто із пропозицією надання допомоги на утримання дитини добровільно не звертався, за її проханням одноразово допоміг коли хлопчик хворів та придбав дещо з одягу. При цьому, одну ніч на тиждень дитина ночує у відповідача і суботу та частково неділю проводить із бабусею матір`ю останнього. Відповідач, не визнавши позов у повному обсязі, в судовому засіданні вказав, що дійсно вони із позивачем являються батьками малолітнього [PERSON] . Однак, у вересні 2022 року [PERSON] , з незрозумілих причин, разом із дитиною переїхала проживати до іншого помешкання і з ким вона мешкає йому не відомо. З цього часу ним особисто були придбані деякі предмети одягу синові, а саме взуття, куртка та інше, відтак наразі дитина нічого не потребує. Іншої допомоги він не надавав, оскільки не знає на що саме будуть використані ці кошти. Представник відповідача, підтримавши позицію [PERSON] , зазначив, що останній являється свідомим батьком і не відмовляється надавати матеріальну допомогу малолітньому синові добровільно, що і буде робити обов`язково. Відтак відсутні підстави для стягнення аліментів на користь позивача у судовому порядку. Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 серпня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 138 (а.с. 6). При цьому,\~відповідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого відділом\~державної реєстрації\~актів \~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Жовтоводського міського\~ управління\~юстиції \~у Дніпропетровській\~області 30\~червня 2015\~року,\~вони являються\~ батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 5). З вересня 2022 року подружжя проживають окремо, при цьому малолітній син мешкає разом із матір`ю, яка опікується ним, забезпечує всім необхідним. За цей проміжок часу батько придбав для дитини деякі предмети одягу, крім того, за повідомленням позивача, одноразово допоміг під час лікування малолітнього [PERSON] . При цьому, відповідач, достатньої допомоги для забезпечення сина не надає, вважаючи що останній забезпечений всім необхідним і грошові кошти можуть використовуватись матір`ю не за призначенням. У добровільному порядку питання щодо матеріального забезпечення дитини між сторонами не вирішено. За таких обставин, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина, до досягнення останнім повноліття. Будь-які дані про знаходження на утримані відповідача інших осіб відсутні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч. 1 і ч. 3 ст. 181 СК України. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~встановлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2618 грн. Аналізуючи зібрані докази, враховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, відсутність даних стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також що останній офіційно працевлаштований і має постійний заробіток, при цьому належної і достатньої матеріальної допомоги сину не надає, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В силу статті 141 ЦПК України, із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved