Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

\~Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~вказаним позовом,\~обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги\~тим,\~що вона\~з 19\~червня 2018\~року по\~31\~січня 2022\~року працювала\~у ПрАТ\~«Авдіївський завод\~металевих конструкцій»\~на посаді\~провідного юрисконсульта.Щомісячно\~відповідач здійснював\~нарахування сум\~заробітної плати,\~а за\~наявності коштів\~ виплачував\~її. Починаючи з липня 2021 року фактична виплата заробітної плати їй не здійснювалась. При звільненні відповідач не провів з нею розрахунку. На підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області від 09.02.2022 року з відповідача на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі за період з липня 2021 року по листопад 2021 року у розмірі 34298,56 грн. Вважає, що відповідач порушив трудове законодавство. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2021 року по січень 2022 року в сумі 20000 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 30.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребувано з ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» довідку про наявність заборгованості по заробітній платі [PERSON] за період з грудня 2021 року по січень 2022 року. \~ \~ \~ \~Позивач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Представник відповідача будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, як і доказів, які були витребувані судом ухвалою суду від 30.08.2022, отже суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до\~копії трудової\~книжки серії\~ [NUMBER] \~від 19.11.1997,\~слідує,\~що [PERSON] ,\~починаючи з\~19\~червня 2018\~року по\~31\~січня 2022\~року працювала\~у Приватному\~акціонерному товаристві\~«Авдіївський завод\~металевих конструкцій»\~на посаді\~провідного юрисконсульта. 31 січня 2022 року [PERSON] було звільнено з посади на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Як вбачається зі штатного розпису ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій», затвердженого генеральним директором 29 грудня 2018 року, посадовий оклад провідного юрисконсульта [PERSON] з 01.01.2019 становить 10000 грн. Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області № 242/6378/21 від 09.02.2022 року з ПрАТ «Авдіївський завод металевих конструкцій» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі станом на 30.11.2021 у розмірі 34298,56 грн. Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок ( окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлено колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництва трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представникам обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 4. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Враховуючи вищенаведене, та оскільки позивач заперечує факт виплати заробітної плати та проведення з нею повного розрахунку при звільненні, а відповідачем не виконано ухвалу суду від 30 серпня 2022 року в частині надання довідки про наявність заборгованості по заробітній платі позивача, відповідач відзив на позов та доказів виплати позивачу заборгованості по заробітній платі, які суд витребував від відповідача не надав, та не спростував докази надані позивачем, щодо заявлених позовних вимог, а тому суд погоджується та вважає достовірною суму заборгованості із заробітної плати, що зазначена [PERSON] за період з грудня 2021 року по січень 2022 року у розмірі 20000 гривень, та приходить до переконання, що саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved