Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Мельника О.С. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Димерської селищної ради Вишгородського району Київській області, про що 17.02.2014 року складено відповідний актовий запис № 2. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітній дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя між ними не склалося, через те, що у них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Зазначив, що вони з 13 березня 2022 року разом не проживають. Претензій щодо визначення місця проживання дітей та участі у їх вихованні позивач та відповідач один до одного не мають. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за її відсутності та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2014 року у Виконавчому комітеті Димерської селищної ради Вишгородського району Київській області, актовий запис № 2, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, примирення між ними стало неможливим, що підтверджується поданими ними заявами. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст.\~112\~СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496, 20 грн. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved