Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про визнання [PERSON] таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням.\~Позов обгрунутований\~тим,\~що відповідча\~є коліщшнім\~чоловіком [PERSON] ,\~шлюб з\~яким припинений\~в результаті\~його розірвання\~на підставі\~рішення Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~05.03.2020\~р.\~ Місце\~проживання відповідача\~зареєстровано за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~втім,\~відповідач за\~вказаною адресою\~не мешкає\~з червня\~2017\~р.,\~він добровільно\~виїхав з\~цього житла,\~мешкає за\~іншою адресою\~( [ADDRESS] ),\~його речей\~у кімнаті\~не має.\~ \~ \~ В окремо наданій суду заяві позивачі просили суд про розгляд спрви у їх відсутності, просили суд повністю задовольнити поданий позов. В силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, встановлено, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: кімната [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з 08.10.2013 р. по теперішній час (а.с. 23). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2020 р. (справа 199/9698/19, 2/199/728/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинений в результаті його розірвання (а.с. 18-19). [PERSON] взяла шлюб із [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). На підставі ордеру №421 судом встановлено, що він виданий [PERSON] 26.04.1985 р., та остання є основним квартиронаймачем, склад сім?ї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Актом обстеження кімнати №830 у будинку [ADDRESS] від 28.07.2021 р. встановлено факт непроживання відповідача у зазначеній кімнаті з червня 2017 р. (а.с. 12). Правовідносини між учасниками справи виникли із припинення права користування жилим приміщенням\~в будинках\~державного чи\~громадського житлового\~фонду та\~ регулюються\~ст.\~47\~Конституції України,\~ст.\~7,\~ч.\~1\~ст.\~61,\~ч.\~1\~ст.\~71,\~ст.\~72\~ ЖК\~УРСР.\~ Дослідив докази в межах заялевних суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Система та\~гарантії місцевого\~самоврядування в\~Україні,\~засади організації\~та діяльності,\~правового статусуі відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені у Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні». За ст. 1 вказаного закону представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЖК Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У\~статті 7 ЖК УРСР\~передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ч. 2 ст. 61 ЖК УРСР). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч. 1 ст. 71 ЖК України). Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. При розгляді справи по суті необхідно звернути увагу на баланс інтересів сторін спору. Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту позовної заяви та наданих доказів встановлено, що відповідач з червня 2017 року добровільно не проживає у кімнаті в гуртожитку та будь-якого інтересу до спірної кімнати не проявляє, відновити своє право на користування кімнатою не намагається (а.с. 12). Обставини, які б свідчили про створення позивачем будь-яких перешкод відповідачу у користуванні кімнатою у гуртожитку, за судового розгляду не встановлені. Матеріали справи не містять доказів щодо створення позивачем буд-яких перешкод відповідачу у користуванні кімнатою у гуртожитку. Відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки більше шести місців не проживає у спірній кімнаті, виселившись з неї добровільно. Таким чином, у справі, що розглядається, інтереси позивача, як наймача, перевищують інтереси відповідача, у якого припинилися правові підстави користування кімнатою та який тривалий час не проживає у спірній кімнаті. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, позов задоволено у повному обсязі, то судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у сумі 992 грн. 40 коп. (а.с. 14) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved