Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Представник позивача [PERSON] в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання спільного сина сторін [PERSON] , [INFO] , на період його навчання у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання 01 липня 2024 року. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Позивач та відповідач перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.03.2012 року у справі № 2/1118/1327/12. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . До досягнення [PERSON] повноліття з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. З 01 вересня 2021 року [PERSON] навчається в Київському фаховому коледжі транспортної інфраструктури на денній формі навчання. Дата закінчення навчання - 01 липня 2024 року. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 05.01.2022 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Позивачка та відповідач перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.03.2012 року у справі № 2/1118/1327/12. Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 03 грудня 2003 року позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа, виданого 30.03.2012 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі № 2/1118/1039/12, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Постановою державного виконавця від 13.04.2012 року відкрито виконавче провадження № 32185328 з виконання виконавчого листа № 2/1118/1039/12. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 01.11.2021 року заборгованість боржника зі сплати аліментів становить 80929 грн. 98 коп. Відповідно до договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № ВГ2021/П-6 від 06 серпня 2021 року між Київським коледжем транспортної інфраструктури та [PERSON] укладено договір надання освітніх послуг [PERSON] . Фінансування навчання здійснюється за рахунок видатків місцевого бюджету. Згідно довідки Київського коледжу транспортної інфраструктури від 22.10.2021 року № 235, [PERSON] є студентом 2 курсу денного відділення Київського фахового коледжу транспортної інфраструктури. Навчається за рахунок державного бюджету. Період навчання - з 01 вересня 2021 року до 01 липня 2024 року. ОЦІНКА СУДУ Оскільки відповідач є працездатним, то він має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та, визначаючи аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача. При цьому суд враховує положення ст. 4 ЦПК України, ст. 199 СК України, згідно яких право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину має той з батьків, з ким вона проживає. За змістом зазначених статей позивач мала право звернутися з позовом, однак, такий позов міг бути поданий в інтересах повнолітнього сина, з огляду на те, що останній є дієздатним. А тому, суд приходить до висновку, що аліменти мають бути стягнуті з відповідача на користь сина [PERSON] , [INFO] , а не на користь її матері [PERSON] , оскільки право на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача в своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з дня подання позову до суду, тобто з 17.11.2021 року. Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати за правову допомогу у розмірі 1 000 грн. за складання позовної заяви. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На обґрунтування судових витрат позивачка надала копію договору № 662 про надання правничої допомоги від 15.11.2021 року, розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, та копію квитанції № 0.0.2340540015.1 від 15.11.2021 року на суму 1 000 грн. про оплату за послуги згідно договору № 662 від 15.11.2021 року. Таким чином, вимоги про стягнення судових витрат в сумі 1 000 грн. підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА Статтями 141, 155 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно із ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 8 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, чинним законодавством України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частинами 1, 2 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями частин 1, 2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Верховний суд у своїй постанові від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 ВС зазначив, що змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 зазначив, що змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Норми ст. 141 ЦПК України вказують, що судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved