Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовною заявою\~до ТЗОВ\~"ФК\~"Кредит-Капітал"\~з вимогою\~про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 18485, що виданий 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич\~О. Ф., про стягнення з [PERSON] на користь ТЗОВ "ФК "Кредит-Капітал" заборгованості за Кредитним договором №\~002-20125-070313 від 07.03.2013, за період з 18.06.2020 по 07.04.2021, у розмірі 11\~157 грн 99 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 7\~470 грн 58 коп.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 3 687 грн 41 коп. На обґрунтування позовної заяви, зазначив, що у лютому 2022 року у застосунку "Дія" він виявив постанову про відкриття виконавчого провадження № 68715565 від 18.02.2022 приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю. В., який відкрив вказане провадження за наслідками розгляду заяви про примусове виконання виконавчого напису № 18485, виданого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., про стягнення з нього на користь ТЗОВ\~"Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості за кредитним договором № 002-20125-0070313 від 07.03.2013. Як вказано у цій постанові "Строк платежу за Кредитним договором № 002-20125-070313 від 07.03.2013 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.06.2020 по 07.04.2021. Сума заборгованості становить 11 157 грн 99 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7\~470 грн 58 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3 687 грн 41 коп." Після ознайомлення у реєстрі виконавчих проваджень зі спірним виконавчим написом він з`ясував, що стягнення провадиться у безспірному порядку за кредитним договором №\~002-20125-070313 від 07.03.2013, укладеним з АТ "Дельта Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником всіх прав та обов`язків якого, за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2262/К від 18.06.2020, є ТЗОВ\~"Фінансова компанія\~"Кредит-Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий кредитор), місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28. Стягнення заборгованості згідно виконавчого напису "проводиться за період з 18.06.2020 по 07.04.2021". При цьому, не зрозуміло, чому саме за цей період стягнуто заборгованість. Не відомий термін дії картки, що йому була видана у 2013 році. Очевидно, що термін дії картки закінчився, а тому стягнення заборгованості за вказаний період є спірним, визначена сума заборгованості взагалі не підтверджується ніякими документами. Також, стверджував про існування підстав для застосування до правовідносин строків позовної давності (виконавчий напис нотаріуса стосується стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № 002-20125-070313 від 07.03.2013). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як вбачається зі змісту виконавчого напису нотаріуса йому не були надані документи, які б свідчили про визнання ним визначеної кредитором заборгованості. Жодних вимог про погашення заборгованості кредитор йому не пред`являв і заборгованість з ним не узгоджувалася, що є безумовним фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором. На порушення Закону України "Про нотаріат" нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", безспірності характеру правовідносин між сторонами. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.02.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в залі суду на 16.03.2022 з повідомленням учасників справи. 16.03.2022, 23.05.2022 підготовче засідання відкладене у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, Закону України "Про правовий режим воєнного стану". 05.08.2022 підготовче засідання відкладене у зв`язку зі щорічною відпусткою судді. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2022. 27.09.2022 судове засідання відкладено, у зв`язку з першою неявкою представника відповідача та призначено нове судове засідання. 21.10.2022 належним чином повідомлені учасники справи повторно в судове засідання не з`явилися. 06.09.2022, 26.09.2022, 20.10.2022\~від позивача\~ [PERSON] до суду надійшли клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовної заяви, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", про причини повторної неявки не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю. В. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич\~О.\~Ф., причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не подавали. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності представника відповідача. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 07.03.2013 між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON] шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду відповідно до заяви № 002-20125-070313, за умовами якої Банк відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, на умовах, викладених в тарифному пакеті "Кредитна картка № 1 Еволюція неіменна" та в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надав кредит шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000 грн 00 коп., та встановив строк Ліміту Кредитної лінії - 364 дні, що передбачено п.п. 2.3., 2.4 частини 2 Договору (а. с. 21). 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич\~О.\~Ф. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18485 на підставі статей 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, про звернення стягнення: з громадянина України, яким є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є Боржником за Кредитним договором № 002-20125-070313 від 07.03.2013, укладеним з АТ "Дельта Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2262/К від 18.06.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 79018, Львівська область, місто Львів, вулиця Самль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, IBAN [NUMBER] в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО: 380805, далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Кредитним договором № 002-20125-070313 від 07.03.2013. Строк платежу за Кредитним договором № 002-20125-070313 від 07.03.2013 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.06.2020 по 07.04.2021. Сума заборгованості складає 11 157 грн 99 коп., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7 470 грн 58 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3\~687 грн 41 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону У країни "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 12 357 грн 76 коп. (а. с. 22). Позивачем [PERSON] надано до матеріалів справи копії документів (з реєстру виконавчих проваджень) на підставі яких був вчинений нотаріальний напис 15.06.2021 (а. с. 10-20). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю. В. від 18.02.2022 відкрито виконавче провадження № 68715565 на підставі виконавчого напису № 18485 виданого 15.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 12 357 грн 76 коп. (а. с. 10-12). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Постановою КМУ № 662 від від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22\~лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови №\~662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06\~березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчиняючи 15.06.2021 виконавчий напис № 18485, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22\~лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. За таких обставин, оскільки виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved