Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2015 року. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач періодично допомагав синові, ніяких претензій від колишньої дружини не надходило. 07.10.2016\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~Суворовським районним\~у місті\~Одесі відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції в\~Одеській області,\~було зареєстровано\~шлюб за\~актовим записом\~№ 1307.\~Від даного\~шлюбу народились\~діти \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Окрім цього,\~дружина позивача\~від другого\~шлюбу має\~дитину \~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~інвалід з\~народження,\~який постійно\~потребує дорогоцінного\~лікування та\~догляду.\~У зв`язку\~з цим,\~дружина позивача\~ [PERSON] \~не має\~змоги працювати,\~оскільки постійно\~доглядає за\~хворим [PERSON] .\~Окрім цього,\~сім`я [PERSON] \~має соціальний\~статут багатодітної\~родини.\~ [PERSON] \~самостійно забезпечує\~сім`ю із\~5\~чоловік.\~Свого житла\~сім`я не\~має,\~а тому\~вони орендують\~квартиру,\~що також\~потребує значних\~витрат.\~Позивач працює\~в ТОВ\~«Бруклін-Київ», інших заробітків немає, одержує мінливий дохід та знаходиться у скрутному матеріальному становищі. 16.12.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ № 523/13829/20, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 15.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме [INFO] . Постановою головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебедєва Є.Є. від 04.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64126988. У зв`язку, із заборгованістю [PERSON] по сплаті аліментів було застосовано заходи примусового виконання рішення, а саме постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою встановлено, що у боржника існує заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 15208,37 грн. Однак, позивач зазначає про те, що він не був обізнаний про судовий наказ та виконавче провадження стосовно нього. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Суд констатує, що 04.08.2021 року було надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення щодо поданого позову відповідач вказує на те, що у позивача та відповідача є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який страждає синдромом подразненої товстої кишки, гіпоплазією лівої долі щитовидної залози та має вади зору. [PERSON] потребує постійних обстежень та лікування. Відповідач за власний рахунок утримує дитину, займається його вихованням, проходить з сином обстеження та лікує його. Окрім цього, відповідач втратила роботу. З моменту розірвання шлюбу, позивач добровільно не надає матеріальної допомоги їх сину, що стало причиною звернення відповідача до суду із заявою про видачу судового наказу. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 12.05.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.08.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем проживання третьої особи, однак, згідно поштового повідомлення, адресат відсутній за вказаною адресою, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2015 року. За період перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 10.10.2012 року. Судом встановлено, що 07.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1307, внаслідок чого [PERSON] змінила дошлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 07.10.2016 року. Від даного шлюбу народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Посвідчення Серії [NUMBER] від 19.06.2019 року. Дитина [PERSON] , [INFO] є інвалідом з народження, що підтверджується наявними в матеріалах справи Медичними висновками № 19, 31. Відповідно до Консультативних висновків ДУ «Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії» від 23.01.2018 року, 28.11.2019 року, 23.07.2020 року та 16.02.2021 року, у [PERSON] встановлено діагноз повна атріовентрикулярна комунікація, збалансована форма. Виражена недостатність мітральної частини спільного атріоветрикулярного клапана. Гемодинамічно спільне передсердя. Додаткова ліва верхня порожниста вена, яка дрентується в розширений коронарний синус. Аберрантна права підключична артерія. Висока легенева гіпертензія. Окрім цього, згідно останнього Консультативного висновку ДУ «Науково-практичного медичного центру дитячої кардіології та кардіохірургії» від 16.02.2021 року [PERSON] було проведено оперативне втручання: радикальна корекція повної атріовентрикулярної комунікації; закриття дефекту міжшлуночної перегородки та пластика мітріальної частини спільного атріовентрикулярного клапана. Супутній діагноз: Трисомія хромосоми 21. Сім`я [PERSON] має соціальний статут багатодітної родини (Посвідчення Серії [NUMBER] від 19.06.2019 року). 16.12.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ № 523/13829/20, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 15.09.2020 року до досягнення дитиною повноліття, а саме [INFO] . Постановою головного державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лебедєва Є.Є. від 04.03.2021 року відкрито виконавче провадження № 64126988. У зв`язку, із заборгованістю [PERSON] по сплаті аліментів було застосовано заходи примусового виконання рішення, а саме постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою встановлено, що у боржника існує заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 15208,37 грн. Із позовної заяви вбачається, що позивач не був обізнаний про судовий наказ та виконавче провадження стосовно нього. Згідно з положеннями ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів. З огляду на те, що на утриманні позивача знаходиться дружина та 2 дітей від другого шлюбу, одна дитина з яких з народження хворіє кардіо захворюванням, в наслідок чого потребує постійного та дорогоцінного лікування, враховуючи також той факт, що сім`я [PERSON] має соціальний статут багатодітної родини, суд доходить висновку про наявність суттєвої зміни сімейного стану позивача та погіршення його матеріального становища. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги той факт, що сімейний стан позивача змінився та погіршилось його матеріальне становище, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини щомісяця є розумним, справедливим, та не суперечить нормам матеріального права. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: partial