Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа державний нотаріус Красилівської державної нотаріальної контори Тиховська В.В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла його матір, [PERSON] , яка на час смерті була зареєстрована та постійно проживала разом із ним по [ADDRESS] , а на даний час Хмельницького району. Після її смерті відкрилась спадщини, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 2,21 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності КСП «Вперед» с. Малі Пузирки. Спадщину він прийняв у відповідності до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, так як на час її смерті він фактично постійно проживав із нею, протягом шести місяців з дня її смерті вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном, а саме вищезазначеним житловим будинком, господарським інвентарем, речами домашнього вжитку та отримав правовстановлюючий документ на вищезазначену земельну частку (пай), а саме сертифікат серії ХМ № 0222876. Проживаючи із матір`ю він здійснював догляд за нею, здійснив її поховання та влаштував поминальні обіди, протягом року після її смерті проживав у вищезазначеному житловому будинку, а після цього забравши із нього належні для матері господарський інвентар та речі домашнього вжитку переселився до будинку по [ADDRESS] за місцем його реєстрації, у якому проживає по сьогоднішній день. Наведені обставини підтверджуються фактом наявності у нього оригіналу вищезазначеного сертифіката на право на земельну частку (пай) та можуть бути підтверджені свідченнями свідків, а саме його із матір`ю сусідів та односельчан. Окрім позивача спадкоємцем [PERSON] також був рідний брат позивача та син померлої - [PERSON] , який її спадщини не приймав, так як із нею фактично не проживав, хоча був зареєстрований із нею у вищезазначеному житловому будинку, у фактичне управління та володіння спадковим майном він не вступав та заяви, про прийняття спадщини матері нотаріусу не подавав. [INFO] [PERSON] помер. Його спадкоємцем є співмешканка [PERSON] , із якою він проживав у цивільною шлюбі та вів спільне господарство. З метою оформлення спадщини матері, 30 грудня 2014 року через Ледянську сільську раду Красилівського району ним була оформлена заява до Красилівської державної нотаріальної контори про її фактичне прийняття. Однак, вважаючи себе таким, що прийняв спадщину матері та у будь-який час зможу переоформити її, зазначеної заяви до Красилівської державної нотаріальної позивач не подав, вважав, що може здійснити це у будь-який зручний для нього час. В листопаді 2021 року він звернувся до Красилівської державної нотаріально контори з приводу оформлення спадщини матері [PERSON] , де отримав консультацію щодо необхідних документів, а також дізнався про факт оформлення прав на її майно [PERSON] в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] , який є рідним братом позивача, а також про видачу їй 24 грудня 2016 року відповідного свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку із такими обставинами позивач відразу звернувся з цього приводу до [PERSON] та отримав у неї копію свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано їй державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. 24 грудня 2016 року за р\\№ 2-3135 після смерті [PERSON] на вищезазначену земельну частку (пай), як таку, що була фактично прийнята ним у спадщину після смерті матері [PERSON] . Позивач вважає зазначене свідоцтво про право на спадщину недійсними, так як [PERSON] не приймав спадщини [PERSON] , на час її смерті із нею фактично не проживав, у фактичне управління та володіння спадковим майном не вступав, у зв`язку із чим [PERSON] не мала права на спадкування майна останньої. Як слідує із вищевикладеного, [PERSON] , будучи зареєстрованим в одному житловому будинку разом із [PERSON] по [ADDRESS] , в тому числі на час її смерті, із нею фактично не проживав, так як фактично проживав із [PERSON] в належному для неї житловому будинку та вів із нею спільне господарство. За таких обставин [PERSON] не мала права спадкувати майно [PERSON] після смерті [PERSON] , та тим самим позбавляти позивача права на спадщину його матері. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяви, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа державний нотаріус Красилівської державної нотаріальної контори Тиховська В.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу в її відсутність. Згідно із ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ледянською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Красилівським райвідділом ЗАГС, матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до довідки Ледянського старостинського округу № 375 від 20 жовтня 2022 року та акту проживання спадкодавця та прийняття спадщини від 20 жовтня 2022 року, [PERSON] , та її син [PERSON] постійно проживали разом у належному для [PERSON] житловому будинку під [ADDRESS] , а після смерті матері [PERSON] вступив у фактичне управління та володіння її спадковим майном. Інші особи, в тому числі син [PERSON] , на час смерті [PERSON] із нею фактично не проживали. Свідки [PERSON] та [PERSON] в письмових поясненнях підтвердили факт постійного проживання [PERSON] з сином [PERSON] , та те, що після смерті [PERSON] її син [PERSON] вступив у фактичне управління та володіння її спадковим майном, а саме розпочав користуватись житловим будинком та присадибною земельною ділянкою, отримав у своє користування речі домашнього вжитку та різні господарський інвентар. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідачка набула у приватну власність на земельну частку (пай) площею 2,21 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» с. Малі Пузирки Хмельницької області,що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222876, виданого 12 листопада 1996 року на підставі рішення Красилівської районної державної адміністрації за № 369-р від 19 вересня 1996 року та зареєстрованого 12 листопада 1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 287. Із матеріалів спадкової справи № 228/2012, яка заведена після смерті [PERSON] видно, що відповідачка подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за\~законом № 2-3135 на вищезазначену земельну частку (пай), яка належала [PERSON] матері померлого, яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. 1\~ст. 1265 ЦК України\~у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи, що відповідачка будучи спадкоємцем п`ятої черги спадкування після смерті [PERSON] , отримала свідоцтво про право на спадщину на майно померлого, проте оспорюване свідоцтво порушує спадкові права позивача, як спадкоємця першої черги, тому наявні правові підстави для визнання недійсним спірного свідоцтва про право на спадщину. Окрім того, відповідачка визнала позов. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved