Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

01.07.2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Косівського районного суду від 02.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання дитини визначено із матір`ю. Рішенням Косівського районного суду від 09.07.2015 року ухвалено стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 15.07.2021 року у сумі 74709,50 грн., не виконує свого обов`язку щодо участі у вихованні дитини, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та побутом, потребами. При цьому позивач не чинить перешкод у спілкуванні відповідача із дитиною. Отже, [PERSON] не виконує батьківських обов`язків відносно сина - [PERSON] , а всі питання щодо утримання та виховання дитини вирішуються позивачем без участі та підтримки відповідача, а інколи - за умов активного супротиву відповідача у вирішенні важливих питань в інтересах дитини, тому позивач вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно сина сторін. Позивач, її представник та представник третьої особи подали до суду заяви із проханням справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки невідомі, заяв, що перешкоджають розгляду справи не надходило, у визначений судом строк відзиву на позов не подавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України. Отже, суд вважає за можливе в порядку ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно ст. 150 СК України: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Частиною 2 ст. 155 СК України зазначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, щоміж сторонами було розірвано шлюб рішенням Косівського районного суду від 02.10.2015 року (а.с.16). За час перебування сторін в шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8), та згідно копії свідоцтва про народження - батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] [PERSON] має інвалідність підгрупи «А», що підтверджується медичним висновком №76/17 від 30.06.2017 року Косівської ЦРЛ (а.с.9). У Косівському відділі ДВС знаходиться на виконанні виконавчий лист №347/1008/15 від 21.01.2016 року, виданий Косівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 800 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття; стаеом на [INFO] заборгованість по сплаті аліментів становить 85210 грн., що підтверджується довідкою №11592/21.14-27 від 13.06.2022 року (а.с.15). До складу сім`ї позивача входять її син [PERSON] , батьки та брат, які разом із нею проживають по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №458 від 08.06.2022 року (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №459 від 08.06.2022 року [PERSON] розлучена, веде догляд за сином [PERSON] - інвалідом дитинства підгрупи (А), ніде не працює, індивідуальною трудовою діяльністю не займається (а.с.12). Вироком Косівського районного суду від 09.02.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - за умисне ухилення від сплати аліментів (а.с.18). За змістом висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] службою у справах дітей Косівської міської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Косівської міської ради від 27.07.2022 року №84: батько дитини - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] не цікавиться життям, здоров`ям, духовним розвитком і вихованням дитини не бере участі її утриманні, не сплачує аліменти, тому, зважаючи на те, що батько по відношенню до сина проявляє байдужість, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги, не займається вихованням, не спілкується із ним, не проявляє зацікавленості потребами сина, не цікавиться успіхами у його навчанні, потребами дитини, не бере участі у додаткових витратах на реабілітацію дитини, незважаючи на свої заперечення щодо позбавленняі його батьківських прав відносно сина під час спілкування із членами комісії за місцем свого проживання - на засідання цієї комісії щодо вирішення питання позбавлення батьківських прав [PERSON] не прибув - комісія з питань захисту прав дитини Косівської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона є вчителем місцевої загальноосвітньої шкоди в с.Шешори та проводить індивідуальні заняття із [PERSON] з вересня 2021 року та за весь цей час вона жодного разу не бачила батька [PERSON] разом із дитиною [PERSON] . Під час зустрічі із нею на дорозі [PERSON] ніколи не поцікавився потребами дитини, вона не бачила з його боку підтримки і допомоги у вихованні дитини, хоча батько живе поряд із дитиною. Сам [PERSON] систематично перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Лише мама, бабуся, дідусь займаються дитиною. Батько дитини був учнем місцевої школи, тому вона достеменно знає його і його сім`ю, характеризує його з негативної сторони. Дитина сама не ходить і, якби батько прийшов до дитини, знаючи цю сім`ю - ніхто б не перешкоджав йому у спілкуванні із дитиною. Батько дитини живе сам, фізично здоровий. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, пояснила, що вона проживає по сусідству із [PERSON] від народження та ніколи не бачила, щоб батько дитини [PERSON] спілкувався з сином [PERSON] від народження останнього. Близько одного року після одруження сторони проживали у м.Хмельницький, коли [PERSON] приїжджала до батьків в с.Шешори - вона бачила лише її із дитиною. Коли [PERSON] повернулась до батьків в с.Шешори - [PERSON] вже із нею не було. Відповідача вона знає як односельчанина. Певний час [PERSON] не було в селі, та останній рік він проживає в с.Шешори постійно, не доглянутий, неодноразово зустрічала його в нетверезому стані, у неї та [PERSON] . [PERSON] про дитину не цікавився, проявляє байдужість до дитини, об`єктивних причин його неучасті у вихованні дитини немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у 2012 році сторони одружились, після чого деякий час проживали в с.Шешори, а потім поїхали в м.Хмельницький, де проживали близько 1 року. Там вона й завагітніла сином [PERSON] , якого народила на шостому місяці вагітності в м.Хмельницький. Під час її перебування із дитиною у реанімаційному відділенні [PERSON] почав зловживати алкоголем та пропадати з дому, а потім зізнався, що у нього була друга жінка, що стало підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Близько одного місяця відповідач відвідував дитину, міг прийти до дитини в реанімацію з пляшкою пива в руках. Ще до народження сина [PERSON] говорив їй, що він ще не готовий до сім`ї. Вона дзвонила до відповідача та просила його сплачувати аліменти, обґрунтовуючи тяжким матеріальним становищем, на що [PERSON] дорікав - чому вона не цікавиться як він живе та як йому важко. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини сторін, не з`явився до суду для участі у розгляді справи, що свідчить про його небажання брати участь вихованні дитини та зберегти зв`язок із нею - його слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - 992 гривні 40 копійок судового збору та 3500 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які документально підтверджені. На підставі ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved