Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування та визнання договорів недійсними, обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом, [PERSON] та [PERSON] вказують, що вони є спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті їх сина [PERSON] , померлого [INFO] . Іншими спадкоємцями померлого за законом (перша черга) є дружина - [PERSON] та їх малолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . Після відкриття спадщини позивачі подали заяви про прийняття спадщини з дотриманням вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України, внаслідок чого 17 травня 2020 року була заведена спадкова справа №60657700 (номер отаріуса-7/2017). 16 квітня 2020 року позивачі звернулися до нотаріуса з вимогою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 05 травня 2020 року одержали відповідь, що без оригіналів правовстановлюючих документів неможливо видати згадане свідоцтво, що правовстановлюючі документи знаходяться у [PERSON] , яка на запити нотаріуса про їх надання не відповідає. Ще позивачам стало відомо, що [PERSON] розпорядилася частиною нерухомого майна їх померлого сина, що відноситься до спадкової маси, та відчужила його на користь третіх осіб. Ці обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачі просять суд: - визнати недійсним договір купівлі - продажу приміщення в групі приміщень № 754 (літера А), що знаходяться за адресою [ADDRESS] посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубар Н.В. 17.05.2017; - визнати недійсним договір - дарування квартира [ADDRESS] відчужена договором дарування (дарувальник - [PERSON] , обдарований - [PERSON] ) від 07.06.2017, посвідченим приватним нотаріусом Зубар Наталією Володимирівною; - визнати недійсним договір - дарування (дарувальник - [PERSON] , обдарований - [PERSON] ) від 07.06.2017 року посвідченим приватним нотаріусом Зубар Наталією Володимирівною; - визначити 1 / 2 частку померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на нежилі приміщення в групі приміщень № 754 (літера А), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , квартиру [ADDRESS] та автомобіль Suzuki SX4 державний номерний знак [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/8 спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/8 спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] . 25.05.2020 ухвалою суду залишено позов без руху. 10.06.2020 позивачем усунуто недоліки позовної заяви. 26.06.2020 від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в місті Києві та Київській області надійшло підтвердження реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 26.06.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача та витребувано: 1. В територіального сервісного центру №3241 (вул. Польова, 3 смт. Баришівка Київської області): - реєстраційні відомості автомобіля Suzuki SX4, д.н.з. [NUMBER] та документи, що підтверджують час та підстави набуття на нього права власності; - реєстраційні відомості автомобіля Mazda 3, д.н.з. [NUMBER] та документи, що підтверджують час та підстави набуття на нього права власності 2. В приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубар Наталії Володимирівни ( [ADDRESS] ) - копію правочину (договору купівлі-продажу, дарування, тощо) стороною якого є [PERSON] , стосовно нежилих приміщень №№ 1,2,3,4…(Група приміщень №754) (в літер А), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] посвідченого 17.05.2017 року; - копію договору дарування квартири [ADDRESS] . Дарувальник [PERSON] , обдарований [PERSON] . договір посвідчено 07.06.2017 року. - копію договору дарування квартири [ADDRESS] . Дарувальник [PERSON] , обдарований [PERSON] . Договір посвідчено 07.06.2017 року. 3. Витребувати в приватного нотаріуса Мельник Романа Петровича ( [ADDRESS] ) - копію договору купівлі- продажу квартири [ADDRESS] . Покупці 1/2 [PERSON] , 1/2 [PERSON] , який посвідчений 08.02.2013. 22.07.2020 надійшла відповідь від територіального сервісного центру №3241. 04.08.2020 надійшла відповідь від приватного нотаріуса Мельник Романа Петровича. 07.08.2020 надійшла відповідь від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубар Наталії Володимирівни. 19.08.2020 на виконання вимог ухвали суду приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубар Наталія Володимирівна надала копії документів. 22.09.2020 на виконання вимог ухвали суду приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович надав суду копії документів. 22.09.2020 від представника [PERSON] надійшов відзив та клопотання про витребування доказів. У своєму відзиві відповідач просив залучити до участі у справі третю особу кредитора спадкодавця [PERSON] , третю особу Орган опіки та піклування та співвідповідача малолітню [PERSON] 29.09.2020 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача та витребувано у приватного нотаріуса Познякової Н.М. копію спадкової справи №60657700 (номер у нотаріуса 7/2017), заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . 28.10.2020 до суду надійшла копія спадкової справи №60657700 (номер у нотаріуса 7/2017), заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] . 18.02.2021 від представника Баришівської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають, жодних обґрунтувань відповідачем не надано. 25.02.2021 листом Баришівський підрозділ Управління соціального захисту населення Броварська районна державна адміністрації повідомлено про реорганізацію Баришівської районної державної адміністрації та про неможливість забезпечити участь представника до участі в судових засіданнях. 10.03.2021 представник позивача [PERSON] , ознайомившись з договорами дарування нежилих приміщень які надійшли від приватного нотаріуса Зубар Наталії Володимирівни, під час проведення підготовчого судового засідання заявив клопотання про залучення до справи в якості третьої особу [PERSON] .\~ 10.03.2021 ухвалою суду залучено до справи в якості третьої особи [PERSON] та замінено третю особу Орган опіки та піклування Баришівської райдержадміністрації на належний Орган опіки та піклування Баришівської селищної ради Київської області.\~ 13.04.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельника Р.П. надійшли копії документів. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області №534 від 06.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 09.08.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. 11.01.2022 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 09.05.2022 від [PERSON] надійшов електронний лист про зупинення розгляду всіх справ відносно неї, оскільки остання перебуває закордоном. 05.07.2022 від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 24.10.2022 від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки остання перебуває закордоном. 24.10.2022 від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Короткий зміст вимог та доводів позовної заяви [INFO] помер син позивачів [PERSON] . 16.04.2020 року позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно. 05.05.2020 року позивачами було отримано відповідь, що ними не надано оригіналів правовстановлюючих документів, що унеможливлює отримання ними свідоцтва про право на спадщину. Окрім того, нотаріус повідомила, що за матеріалами спадкової справи оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у [PERSON] . Окрім того, від нотаріуса позивачам стало відомо, що частину майна, придбаного за спільні кошти в шлюбі з спадкодавцем та оформленого на дружину померлого, [PERSON] , було відчужено, шляхом укладання договорів дарування. Таким майном зокрема є: - комплекс комерційних приміщень (група приміщень № 754 зазначені літера А), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (відчужений договором купівлі-продажу від 17.05.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Зубар Наталією Володимирівною). - квартира [ADDRESS] відчужена договором дарування (дарувальник - [PERSON] , обдарований - [PERSON] ) від 07.06.2017, посвідченим приватним нотаріусом Зубар Наталією Володимирівною, яка в подальшому була відчужена договором дарування (дарувальник - [PERSON] , обдарований - [PERSON] ) від 07.06.2020 посвідченим приватним нотаріусом Зубар Наталією Володимирівною. 10.03.2020 року на адресу приватного нотаріуса Зубар Наталії Володимирівни було направлено адвокатський запит, на витребування вище зазначених договір на відчуження майна, але 12.03.2020 року було отримано відповідь, якою зазначено, що чинне законодавство чітко й однозначно відносить нотаріальну таємницю до інформації з обмеженим доступом, і унеможливлює надання копій договорів відповідно наданого запиту. Позивачі вважає що спірними договорами порушено право спадкоємців на отримання спадкового майна, а тому є підстави для визнання договорів недійсними. Доводи інших учасників справи У своєму відзиві [PERSON] наполягає на тому, що даний позов є передчасним з огляду на те, що обов`язковим правовим елементом для звернення до суду за захистом спадкових прав за правилами позовного провадження - є попередня відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину. За правилами пункту 3 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України Від 22 лютого 2012 року №296/5 нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Матеріали спадкової справи № 60657700 (номер у нотаріуса - 7/2017) не містять такого документа як постанова про відмову [PERSON] та/чи/або [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину їх померлого сина - [PERSON] , а тому в цьому випадку відсутні їх порушені права спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. Відповідач вважає, що усі позовні вимоги у справі № 355/630/20 є передчасними та не можуть бути задоволені в судовому порядку, оскільки позивачі не використали, передбачені Законом, можливості вирішення спадкового питання у позасудовому порядку. Інші учасники процесу своїм правом на подання відзиву не скористались. Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права Так, судом встановлено, що 10.11.2007 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 15.03.2017. У шлюбі народилась дитина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 05.02.2010. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 17.05.2017. 17.05.2017 [PERSON] уклала з [PERSON] Договір дарування нежилих приміщень, відповідно до якого передала безоплатно та безумовно у власність [PERSON] нежилі приміщення №№ 1,2,3,4, 5, 6, 7, 8 (група приміщень №754) (в літер А), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 17.05.2017 позивачі звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті їх сина [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.02.1982. За свого життя спадкодавець не склав заповідального розпорядження на випадок своєї смерті. 09.06.2017 [PERSON] уклала з [PERSON] Договір дарування квартири, відповідно до якого передала безоплатно та безумовно у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 09.06.2017 [PERSON] уклав з [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] , договір дарування квартири, відповідно до якого передала безоплатно та безумовно у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 14.07.2017 [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Так, нотаріусом у письмовій формі було зафіксовано, що у [PERSON] наявні оригінали документів, необхідних для отримання свідоцтв про право власнсоті на частку в спільному майні подружжя. 06.04.2020 приватним нотаріусом Поздняковою Надією Миколаївною було направлено повідомлення про надання оригіналів документів, що підтверджують право власнсоті спадкодавця на спадкове майно, які є необхідними для видачі свідоцтв про право на спадщину. 16.04.2020 приватним нотаріусом Поздняковою Надією Миколаївною видано позивачам письмову відмову про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємці не надали правовстановлюючі документи на спадкове майно. В матеріалах спадкової справи міститься повідомлення за вх №118/02-14 від 12.05.2020 від відповідача [PERSON] , яким вона повідомляє про те, що надасть оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно після закінчення всіх карантинних обмежень. Також, документи на квартиру [ADDRESS] , будуть надані нотаріусу відповідачем після отримання рішення суду про визнання 1 / 2 частини на квартиру, яка була придбана у шлюбі. Щодо спадкових прав позивачів відносно квартири та нежилих приміщень. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Статтею 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до частин першої та другої статті 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Згідно з підпунктом 4.21 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказ Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи. Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя. Матерілами справи встановлено, що шлюб між спадкодавцем та [PERSON] було укладено 10.11.2007. Зі змісту Договору дарування квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] придбала вказану квартиру у власність на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2011. Зі змісту Договору дарування нежилих приміщень від 17.05.2017 встановлено, що [PERSON] придбала нежилі приміщення у власність на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2015. Таким чином, вищевказане майно було придбано відповідачем під час перебування у шлюбі зі спадкодавцем [PERSON] . Відповідач [PERSON] не надала доказів на підтвердження набуття спірного нерухомого майна за її особисті кошти. Отже, спірне нерухоме майно належало подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частках, тому після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину спірної квартири та нежилих приміщень. Оскільки позивачі у встановлений законом строк звернулись із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті свого сина [PERSON] та кожен з них має право на 1/8 частини приміщень в групі приміщень №754 (літера А), що знаходяться за адресою [ADDRESS] та на 1/8 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Також, суд звертає увагу на те, що згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 16 вересня 2020 р. у справі № 464/1663/18. За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Отже, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання за позивачами права власнсоті на 1/8 частку спадкового мана, що залишилось після смерті [PERSON] , в тому числі і на вищевказане нерухоме майно, підлягає до задоволення. Щодо визначення 1 / 2 частки померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власнсоті, суд зазначає наступне. Відповідно до висновку зробленому у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.07.2021 справа № 346/5216/18: «Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.». Отже в цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо визнання недійсними договорів дарування квартири та купівлі-продажу групи приміщень. Згідно ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз`яснено, що визнання угоди недійсною може мати місце і після смерті громадянина, який був її учасником. Такі вимоги можуть бути заявлені другою стороною, спадкоємцями померлого, іншими заінтересованими особами. За змістом статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Статтею 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Судом досліджено оспорювані договори дарування квартири [ADDRESS] від 09.06.2017, за якими квартира перейшла від [PERSON] до [PERSON] , а потім до дочки спадкодавця [PERSON] . Враховуючи те, що спірна квартира була набута під час перебування у шлюбі зі спадкодавцем, то вони є спільною сумісною власністю подружжя. Дослідивши надані сторонами докази, судом констатує, що до [PERSON] та [PERSON] у власність перейшло по 1/8 частки майна у спірній квартирі [ADDRESS] . За таких умов, укладенням оспорюваних договорів дарування порушено спадкові права позивачів, отже вимоги позивачів підлягають задоволенню. Суд звертає увагу на те, що позивачі просять суд визнати недійсним договір купівлі - продажу приміщення в групі приміщень № 754 (літера А), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубар Н.В. 17.05.2017. Однак матеріали справи не містять вказаного договору купівлі продажу. Натомість приватний нотаріус Зубар Наталія Володимирівна надала суду копію договору дарування нежилих приміщень № 754 (літера А), що знаходяться за адресою [ADDRESS] , від 17.05.2017. Отже, в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо тверджень відповідача про передчасність заявлених позовних вимог у зв`язку з відсутністю порушень прав спадкоємців. У своїй позовній заяві позивачі посилались на те, що документи на спадкове майно зберігалися у дружини спадкодавця, яка відмовилася їх надати для оформлення спадщини, тому вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Судом встановлено і матеріалами спадкової справи підтверджено, що приватним нотаріусом Поздняковою Надією Миколаївною витребовувались у відповідача [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також позивачі вживали заходів щодо отримання документів на спадкове майно та прийняття спадщини. Даний факт підтверджено: - листом нотаріуса вих.№ б/н /02-14 від 06.04.2020; - заяви позивачів від 16.04.2020 №16 та №17 про видачу свідоцтва про право на спадщину; - повідомлення про надання оригіналів документів, що підтверджують право власнсоті спадкодавця на спадкове майно, які є необхідними для видачі свідоцтв про право на спадщину (повторно) вих.№ б/н/02-14 від 17.04.2020 (адресоване [PERSON] ); - повідомлення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом вих.№ б/н /02-14 від 16.04.2020; повідомлення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом вих.№ б/н /02-14 від 05.05.2020; - повідомлення [PERSON] про відмову надати оригінали правовстановлюючих документів від 13.04.2020. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняття спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Позивачі є спадкоємцями [PERSON] за законом, подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини, а відтак спадщина належить їм з часу відкриття спадщини. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З наданої суду першої інстанції копії спадкової справи № 7/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що листом приватного нотаріуса Позднякової Н.М. вих.№ б/н /02-14 від 05.05.2020 та вих.№ б/н /02-14 від 16.04.2020 повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи, що нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно, позивачі мали правові підстави для звернення до суду з позовом про визнання за ними права власності на частину спадщини. Задовольняючи в цій частині позовні вимоги та відхиляючи доводи відповідача про неналежне оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з того, що позивачами не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на спірне майно. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що [PERSON] не надає нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Отже,\~спадкові права\~позивачів підлягають\~судовому захисту, як спадкоємців за заповітом, які у визначений законом строк та спосіб прийняли спадщину, однак не мають можливості з незалежних від них причин оформити своє право на спадщину. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial