Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка відповідно до заповіту від 04 листопада 2021 року заповіла все належне майно на день смерті їй. Постановою приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею, як спадкоємцем, не було подано документів, які підтверджують право власності на майно померлої, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 22 березня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Відповідно до заповіту від 04 листопада 2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О. та зареєстрований в реєстрі за №1390, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе її майно, як рухоме так і нерухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідає у власність [PERSON] , [INFO] . 17 березня 2022 року за №20 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни поштою надійшла заява [PERSON] від 08 березня 2022 року про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі заповіту. 17 березня 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. сформовано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру за № 68710385, згідно якої вбачається чинність заповіту, складеного заповідачем [PERSON] та посвідченого 04 листопада 2021 року за реєстровим номером 1390 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рогатіним В.О. 18 березня 2022 року [PERSON] особисто звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни, підпис якої засвідчено нотаріусом. 30 травня 2022 року листом за №15179/04-04 на запит приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради повідомило, що станом на 31 грудня 2012 року, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстроване за фізичною особою « [PERSON] » (П.І.Б. вказане рос. мовою згідно із записом у реєстровій книзі) на підставі договору №25512 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 04 серпня 1999 року. Реєстраційний запис зроблено 31 серпня 1999 року за реєстровим номером 262 у реєстровій книзі 316пр на сторінці 80. 16 червня 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою Іриною Іванівною винесено постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру під [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з не наданням нотаріусу документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно. Також судом встановлено, що 29 березня 2022 року до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни від 29 березня 2022 року №49/01-16, [PERSON] на її усне звернення щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , роз`яснено, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не подала, на момент смерті з померлим зареєстрована за однією адресою не була. Відповідач є донькою померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , довідкою Другого відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси від 09 вересня 2008 року №282-03-73 про реєстрацію відповідачкою шлюбу 14 лютого 1981 року та зміною прізвища на « [PERSON] », свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] про реєстрацію шлюбу 31 грудня 1988 року Іллічівським ЗАГС та зміною прізвища на « [PERSON] ». Також судом встановлено, що померлий [INFO] [PERSON] був чоловіком [PERSON] , померлої [INFO] . Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1233 - 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд дійшов висновку, що на день смерті [PERSON] особисто належала квартира під [ADDRESS] , яка ввійшла у спадкову масу спадкодавця. Відповідач [PERSON] не надала до суду жодних доказів, які б свідчили, що вона має право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки не є спадкоємцем ні за законом ні за заповітом в силу положень ст.ст.1233, 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] права власності на квартиру під [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовій збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок та в подальшому, виходячи з ціни позову, доплачено до встановленого розміру судового збору у розмірі 4956 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок, а всього позивачем сплачено судового збору у розмірі - 5948 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок. Оскільки позовні вимоги про визнання права власності задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved