Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернувся представник позивача - адвокат Матушевський Ю.В. та просив суд: стягнути з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] заборгованість за договором позики в розмірі 29000,00 грн. основного боргу, 2252,47 грн. 3 % річних, 3973,00 грн. інфляційних нарахувань, а всього 35225,47 грн. Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що 20 березня 2021 року між [PERSON] укладено договір позики. Згідно з умовами договору позики відповідач отримала в якості позики від позивача грошові кошти в розмірі 29000,00 грн., які вона зобов`язалася повернути позивачу не пізніше 30 квітня 2019 року. Станом на 30 листопада 2021 року позика відповідачем на користь позивача не повернута. Таким чином, на день складення позовної заяви загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить: суму основного боргу у розмірі 29000,00 грн.; 2245,47 грн. нарахованих 3 відсотків річних; 3973,00 грн. інфляційних нарахувань. Загальна сума боргу відповідача перед позивачем станом на 30 листопада 2021 року складає: 35225,47 грн. В судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Від відповідача надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату. Враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено в судовому засіданні, 20 березня 2021 року між [PERSON] укладено договір позики. Згідно з умовами договору позики відповідач отримала в якості позики від позивача грошові кошти в розмірі 29000,00 грн., які вона зобов`язалася повернути позивачу не пізніше 30 квітня 2019 року. Станом на 30 листопада 2021 року позика відповідачем на користь позивача не повернута. Відповідно до розрахунку суми боргу за договором позики від 20 березня 2019 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] станом на 30 листопада 2021 року, згідно якого станом на 30 листопада 2021 року позики повернута не була, а тому сума основного боргу складає 29000,00 грн.; 3 % річних, нарахованих на суму основного боргу - 2252,47 грн.; розрахунок індексу інфляції на суму основного боргу - 3973,00 грн. (а.с. 6-7). Згідно розписки від 20 березня 2019 року про те, що [PERSON] від [PERSON] було отримано в позику готівкові кошти в сумі 29000,00 грн., які вона зобов`язується повернути до 30 квітня 2019 року (а.с. 8). Відповідно до копії паспортсу серії [NUMBER] виданого Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області від 29 вересня 2000 року, [PERSON] , народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, [PERSON] отримав - 3077616755 (а.с. 11). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] виданого Ставищенським РС Управління ДМС України в Київській області від 20 листопада 2013 року, [PERSON] , народилася [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] тазгідно картки платника податків [PERSON] має РНОКПП: [NUMBER] (а.с. 12-13). Згідно Договору №18/01/2019/1 про надання правової допомоги від 18 січня 2019 року укладений між адвокатським об`єднання «АДВАНС» та [PERSON] (а.с.14-15). Відповідно до додаткової угоди №1 до договору №18/01/2019/1 про надання правової допомоги від 27 грудня 2019 року укладений між адвокатським об`єднання «АДВАНС» та [PERSON] (а.с. 16). Згідно додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги №18/01/2019/1 від 18 січня 2019 року укладений між адвокатським об`єднання «АДВАНС» та [PERSON] сума коштів за надання правової допомоги в еквіваленті 5000,00 грн. (а.с. 17). Відповідно до квитанції позивачем було спалчено АО Адванс кошти в сумі 5000,00 грн. (а.с. 18). Відповідно до ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин та на підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Нормою п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Отже при прийнятті рішення про розподіл судових витрат суд повинен вирішити питання щодо стягнення сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5000,00 гривень, що підтверджується квитанцією від 22 листопада 2021 року (а.с. 18). Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем понесено в даній справі витрати на правничу допомогу в загальній сумі 5000 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 18 січня 2019 року, квитанцією від 22 листопада 2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного ст. ст. 509, 526, 530, 625-629, 760, 762, 785 ЦК України,

Outcome: approved