Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 24.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Позов мотивує тим, що 26.08.1995 року позивач уклав з відповідачем шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорськ Донецької області, актовий запис № б/н від 26.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Близько п`яти років тому між позивачем та відповідачем почали виникати непорозуміння стосовно різних побутових питань, виховання дитини. Позивач та відповідач є зовсім різними людьми, мають різні життєві цінності та інтереси, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, надання підтримки та взаємодопомоги. З цього приводу виникали постійні сварки та суперечки. З 2016 року припинили сумісне проживання. За взаємною згодою син проживає разом з позивачем. Позивач зазначає, що сім`я фактично розпалась, тому на теперішній час шлюб між ними носить формальний характер. Спору про поділ майна не має. Спору щодо місця проживання дитини відсутній. Позивач в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву, в котрій просив позов задовольнити та шлюб розірвати, а справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, завчасно надала заяву, в котрій позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглянути без її участі . Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.08.1995 року позивач уклав з відповідачем шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорськ Донецької області, актовий запис № б/н від 26.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, через різні погляди на життя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved