Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 11 200,08 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 05.06.2013. Позивач зазначає, що банк свої зобов`язання перед позичальником відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Внаслідок невиконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором станом на день смерті останнього виникла заборгованість перед банком, яка становить 11 200,08 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10 803,59 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 396,49 грн. Позивач вказує, що спадкоємцем який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON] , який відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. 08 вересня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до Сьомої Київської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора та 10.11.2020 отримано відповідь у якій зазначалося, що спадкоємці померлого позичальника разом із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 28 травня 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу відповідача було надіслано лист-претензію, проте ніяких дій з його боку, як спадкоємця, не відбулося. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2021 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в підготовче судове засідання, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, за клопотанням представника позивача витребувано від Центру надання адміністративних послуг Дніпровського району м. Києва довідку про склад сім`ї та відомості про зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] станом на 06.08.2019 та витребувано від Сьомої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 87-89). 25.01.2022 до Дніпровського районного суду м. Києва від Сьомої Київської державної нотаріальної контори на виконання вимог ухвали суду надійшла копія витребуваної судом спадкової справи № 514/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 105-114). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2022 закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 118, 119). 23.06.2022 до суду від Управління (Центру) надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист № 103/21-102 від 17.06.2022 з повідомленням про неможливість виконання ухвали суду у зв`язку зі зверненням за неналежністю (а.с. 133-133 зв.). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.08.2022 задоволено клопотання представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Чекмарева К.А. про витребування доказів та витребувано від Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації довідку про склад сім`ї та осіб зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] станом на 06.08.2019 (а.с. 146-147). 26.09.2022 до суду від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на виконання вимог ухвали надійшов витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] за період з 06.08.2018 по 06.08.2019 (а.с. 156). В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представником позивача до суду подано заяву з проханням провести розгляд справи у відсутності сторони позивача, у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов відповідач не подавав. Процесуальні документи, судові повістки, які надсилались на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання були повернуті до суду без вручення відповідачу з довідками Укрпошти за закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата. За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.06.2013 [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у змісті якої зазначено: я згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг (далі - кредитний договір, а.с. 22). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги подане представником позивача клопотання про огляд веб - сайту АТ КБ «ПриватБанк», при здійсненні огляду якого встановлено наявність Умов та правил надання банківських послуг, які були діючими на момент звернення [PERSON] із заявою від 05.06.2013 та розміщенні на офіційному веб - сайті Банку, а тому у даному випадку суд бере до уваги вказані умови як невід`ємну частину укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 05.06.2013, за яким [PERSON] було надано кредитну картку із встановленням відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07.08.2019 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 63). За наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 06.08.2019 за кредитним договором становить 11 200,08 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 10 803,59 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 396,49 грн. Предметом позову у цій справі є вимога кредитора до спадкоємця боржника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно матеріалів спадкової справи № 514/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Сьомої Київської державної нотаріальної контори із претензією кредитора, яка надійшла до нотаріальної контори 11.09.2020. У поданій претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК», серед іншого, просило включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 11 200,08 грн. (а.с. 106 зв. - 107). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Верховний Суд у постанові від 22.06.2022 по справі № 592/8674/20 зазначив, що у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки первісного боржника на нового боржника. Наведене дає підстави для висновку, що у ЦК України визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців. Отже, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України. За змістом наявних у спадковій справі документів та наданої відповіді Сьомої Київської державної нотаріальної контори від 11.09.2020 на претензію АТ «ПриватБанк» убачається, що спадкоємці померлого позичальника [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 114). Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України. До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявності спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 березня 2020 року у справі №2609/30529/12, від 22 червня 2022 року у справі № 592/8674/20. Відповідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 306/2000/16-ц, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. За приписами частин 2, 4 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Так, вирішуючи наявний між сторонами спір, суд враховує наступне. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого позичальника [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав з останнім за адресою: [ADDRESS] , що також є їх зареєстрованим місцем проживання. Вищевказане підтверджується витягом від 07.09.2022 з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] за період з 06.08.2018 по 06.08.2019 (а.с. 156). Натомість, зазначений доказ не є достатнім для доведення факту прийняття спадщини відповідачем, оскільки матеріали справи не містять відомостей про родинні зв`язки померлого позичальника [PERSON] з відповідачем [PERSON] , що давало б підстави вважати останнього спадкоємцем померлого. Крім того суду не надано жодних доказів на підтвердження належності померлому [PERSON] на праві власності будь якого рухомого та/чи нерухомого майна, що являється об`єктом спадкування, та про витребування таких доказів стороною позивача заявлено не було. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень частини 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті позичальника за кредитним договором [PERSON] та наявності спадкового майна, тому позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволенню не підлягають за недоведеністю. Відповідно частини 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору суд покладає на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed