Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради про визначення місця проживання дитини. Позивачка по первісному позову [PERSON] , свої позовні вимоги мотивувала тим, що 20.05.2016р. уклала шлюб з відповідачем [PERSON] від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років відношення з відповідачем поступово горішилось, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, тому вона перейшла проживати у м. Чернівці, а відповідач залишився мешкати в с. Залуччя-Горішнє, Коломийського району, Івано-Франківської області. Проживати у такому шлюбі позивачка не бажає, просить шлюб розірвати, а неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати біля неї. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] , позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачкою [PERSON] разом не проживають, остання орендує квартиру в м. Чернівці, працює охоронцем у психоневрологічному інтернаті за графіком роботи "доба через дві" та планує виїхати за межі України. [PERSON] вважає, що в інтересах дитини проживати біля нього, оскільки він фінансово забезпечений, має власний автомобіль на якому возить сина у навчальний заклад, проживає в п`яти-кімнатному будинку своїх батьків, де створені всі умови для проживання та виховання сина. Тому просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з ним за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. З розірванням шлюбу згідний, заперечив щодо визначення місця проживання дитини біля матері. Зустрічний позов просив задоволити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Снятинської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 20.05.2016р. зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку Служби у справах дітей щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] слідує, що Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх фактично припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У висновку із Служби у справах дітей зазначено, що згідно акту оцінки потреб сім`ї від 14.09.2022 №06-05/40, що склали фахівці соціальної роботи КУ "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" Снятинської міської ради відомо, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає за місцем проживання батька в селі Горішнє Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області та має все необхідне для проживання та всебічного розвитку дитини. Батько дитини має самостійний дохід, а тому матеріально забезпечений. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Снятинської міської ради відомо, що [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] проживають у житловому будинку, де для дитини відведено окремо кімнату, в якій створені всі умови для відпочинку та розвитку дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, та з врахуванням висновку Служби у справах дітей за результатом обстеження житлово-побутових умов проживання, малолітню дитини залишити на проживанні з батьком. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: dismissed