Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У позовній заяві позивач посилається на те, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по цивільній справі № 308/2322/13-ц розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, а малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю дитини - [PERSON] . Проте, не зважаючи на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по цивільній справі № 308/2322/13-ц малолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] , фактично залишився проживати з позивачем за адресою його проживання у [ADDRESS] де і проживає з позивачем та мамою позивача. На даний час відповідачка - [PERSON] , фактично не спілкується з дитиною, протягом тривалого часу проживає за кордоном, відповідно не приймає участі у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні, втратила будь-який зв`язок із сином, відповідне піклування та матеріальне забезпечення дитини повністю забезпечується позивачем по справі. Позивач вказує, що у відповідачки [PERSON] на підставі рішення Італійського Суду від 01.06.2022 року у Республіці Італія відібрано її молодшу доньку за неналежне виховання її молодшої доньки. У зв`язку з даними обставинами позивач звернувся до органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про надання висновку стосовно визначення місця проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.06.2022 року № 262/23/02-14 орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] з його батьком [PERSON] . Вказує, що відповідно до даного висновку органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.06.2022 року № 262/23/02-14 було встановлено фактичні обставини, а саме факт проживання малолітнього сина сторін з позивачем за адресою його проживання у [ADDRESS] , складено акт обстеження умов проживання дитини за адресою проживання його батька - позивача по даній справі про що складено відповідний акт від 30.05.2022 року, встановлено, що дитина з любов`ю ставиться до свого батька та бабусі (матері батька). Також висновком органу опіки і піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 21.06.2022 року № 262/23/02-14 встановлено, що згідно акту обстеження умов проживання дитини - мати дитини не проживає на території України, за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS] фактично відсутня, зі слів сусідів виїхали на простійне місце проживання за кордон. Позивач посилається на те, що відповідними доказами підтверджено обставини Фактичного проживання малолітнього сина сторін [PERSON] . [INFO] після розірвання шлюбу з позивачем - батьком дитини [PERSON] , а не з відповідачкою - матір`ю дитини, як це зазначено v рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по цивільній справі № 308/2322/13-ц. доцільність такого проживання саме з батьком дитини, а не з відповідачкою, відповідно таке проживання дитини разом з її батьком вимагає наявності судового рішення, яким буде закріплено відповідне правове становище дитини та батька дитини - позивача по даній справі. Крім того, позивач просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 (П`ять тисяч гривень) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача адвокат Михалків Б.С. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду клопотання, в якому просить суд провести розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування, наявний в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2013 року по справі №308/2322/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 17.07.2008 року, розірвано, малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] залишено на проживання при матері, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісяця, починаючи з 12 лютого 2013 року, до досягнення ним повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.2009 року, [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] . Факт проживання [PERSON] разом з дитиною підтверджується актом про спільне проживання від 15 травня 2022 року, формою Б ОСББ «Маресьєва 9», довідкою ТОВ ЖРЕР №с 2 «Підзамок» 19.06.2014 року №540, та актом обстеження умов проживання від 30.05.2022 року у яких вказано, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Акт обстеження від 30.05.2022 року складений за результатами проведення обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] вказує на те, що умови проживання в двокімнатній квартирі задовільні, є всі комунальні зручності (світло, вода, газ). Квартира облаштована меблями та побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, окреме спальне місце, стіл для навчання та шкільне приладдя, одяг та взуття по сезону, продукти харчування. У результаті бесіди з батьком з`ясовано, що його син вже дев`ять років проживає разом з ним. Мама з дитиною не спілкується, життям та здоров`ям не цікавиться, жодного зв`язку з дитиною не підтримує. Матвій любляче та з повагою відноситься до свого батька та бабусі. Згідно акту оцінки потреб 30.05.2022 року №141 складеного працівником Ужгородського міського центру соціальних служб Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради батьківський потенціал громадянина [PERSON] знаходиться на належному рівні. Батько спроможний виконувати обов`язки з виховання та догляду за дитиною. Дитина з мамою зв`язок не підтримує. Згідно з довідкою Дошкільного навчального закладу № 6 Ужгородської міської ради 20.06.2014 року № 01-28/21 протягом 2013-2014 навчального року малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідував дошкільний навчальний заклад не регулярно. Відповідно до характеристики на учня 6-А класу Ужгородської ЗОНІ І-ІII ступенів № 20-ліцею «Лідер» [PERSON] під час навчання в школі він зарекомендував себе старанним, сумлінним, дисциплінованим, працелюбним, уважним учнем. Володіє навчальним матеріалом на достатньому і високому рівнях. Навчається в повну міру своїх можливостей. Має довільну зорову і слухову пам`ять, добре розвинене логічне мислення, гарно і швидко запам`ятовує навчальний матеріал. Особливий нахил має до предметів природничого циклу. Хлопець виконує вчасно та добросовісно доручення класного керівника, доброзичливий, емоційний, товариський. Матвій виховується у неповній сім`ї. Мати не бере активну участь у навчанні сина, на батьківські збори не з`являється. Мати дитини гр. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою; [ADDRESS] . Працівники служби у справах дітей Ужгородської міської ради 30 травня 2022 року?відвідували дану адресу. Але двері їм ніхто не відчинив. У результаті бесіди з сусідами було з`ясовано, що [PERSON] виїхала за межі України, що підтверджується актом обстеженням від 30.05.2022 року та листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-26222/0/15-22-Вих від 20.09.2022 року. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №262/23/02-14 від 21.06.2022 року, складеного на підставі наведених вище доказів, органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою його місця проживання. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до частин першої та другої статті 27 вказаної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із якнайкращого забезпечення інтересів дітей, зважаючи на вік дітей, стан здоров`я та інші обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів. Стосовно визначення місця проживання дітей, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 6 ст. 56 ЦПК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Зважаючи на надані суду докази та з метою найкращого врахування інтересів дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з позивачем. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 19, 141, 160-161, 180-182, СК України,

Outcome: approved