Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», визначивши третіми особами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецьку О.О. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О. М., із вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а. с. 2-7). В обґрунтування позовних вимог вказує, що у січні 2022 року, через додаток «Дія», йому надійшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження № 68085009, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., на підставі виконавчого напису № 12279, вчиненого 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., після чого він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження. З виконавчого напису та постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що із [PERSON] на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» стягнуто\~заборгованість у\~розмірі 828563\~гривні 78\~копійок,\~яка виникла\~на підставі\~кредитного договору\~№ 014/124240/3181/73\~від 16\~лютого 2007\~року,\~з усіма\~додатками та\~додатковими угодами,\~який було\~укладено між\~ВАТ «Райфайзен\~банк аваль»\~та [PERSON] .\~Відповідно до\~пункту 1.2\~кредитного договору\~вбачається,\~що кредит\~надається на\~72\~місяці з\~16\~лютого 2007\~року по\~16\~лютого 2013\~року,\~згідно із\~графіком надання\~кредиту,\~тобто на\~момент вчинення\~виконавчого напису\~строк виконання\~основного зобов`язання\~настав більше\~8\~років тому,\~а тому\~вчинивши виконавчий\~напис у\~2021\~році було\~пропущено 3\~річний строк.\~Позивач вказаний\~виконавчий напис\~вважає таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки він\~вчинений на\~підставі п.\~2\~Переліку за\~якими стягнення\~заборгованості проводиться\~у безспірному\~порядку на\~підставі виконавчих\~написів нотаріусів,\~затвердженого Постановою\~КМУ від\~29\~червня 1999\~року №\~1172,\~тобто на\~підставі документів,\~які не\~підтверджують безспірність\~заборгованості. Тому прохає суд визнати виконавчий напис № 12279, вчинений 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у сумі 828563 гривні 78 копійок таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду\~від 27\~квітня 2022\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження без\~виклику сторін\~(а.\~с.\~34),\~яка надіслана\~учасникам справи\~27\~квітня 2022\~року за\~вихідним №\~7192/22-вих/2/204/1283/22.\~09\~червня 2022\~року на\~адресу суду від «Укрпошти» повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 37), яким третій особі приватному нотаріусу КМНО Сазоновій О.М., направлялись позов із додатками та ухвала про відкриття провадження по справі; третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О., отримала позов із додатками та ухвала про відкриття провадження по справі 10 червня 2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 38); конверт направлений відповідачу ТОВ «Вердикт капітал», повернувся на адресу суду 19 липня 2022 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 39). Станом на 20 жовтня 2022 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, на підставі вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 16 лютого 2007 року між позивачем та ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/124240/3181/73 (а. с. 10-13). 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис № 12279 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 014/124240/3181/73 від 16 лютого 2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладено між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Райфайзен Банк Аваль» за вказаним кредитним договором є АТ «Оксі банк» на підставі договору № 114/2-28 про відступлення права вимоги від 18 грудня 2019 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Профіт капітал», на підставі договору № 114/2-28-1 про відступлення права вимоги від 18 грудня 2019 року, правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт капітал» на підставі договору № 2612-01 про відступлення прав вимоги від 26 грудня 2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23 вересня 2018 року по 23 вересня 2021 року, сума заборгованості складає 828563 гривні 78 копійок (а. с. 9). 10 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О., на підставі виконавчого напису № 12279 від 26 жовтня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68085009 (а. с. 8 та на звороті). 28 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. у виконавчому провадженні ВП № 68085009 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а. с. 23 та на звороті - 24). Згідно з вимогами ст. ст.\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~вимог ст. 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з вимогами пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Приписами пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 26 жовтня 2021 року не врахувала, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 014/124240/3181/73 від 16 лютого 2007 року (а. с. 10-13) нотаріально не посвідчений. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. від 26 жовтня 2021 року № 12279 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved