Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

19.09.2022 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, на обґрунтування якої зазначила, що її мама [PERSON] перебувала з [PERSON] у шлюбі починаючи з 2002 року. 29.04.2009 року шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу у батьків народилися двоє дітей, вона [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що раніше відповідач сплачував на їх утримання аліменти у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. На даний час вона набула повноліття та є студенткою першого курсу факультету Філології денної Форми навчання за державним замовленням першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Однак, домовитися з відповідачем про надання матеріальної допомоги на її утримання на період навчання вона не може, оскільки останній не бажає спілкуватися та ігнорує будь - яке прохання. У свою чергу, відповідач не є інвалідом, він працездатна особа, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Як їй відомо [PERSON] офіційно працював на ДП Шахта № 9 «Нововолинська» робітником очисного забою. Отримуючи досить високий дохід, відповідач повністю витрачав його на власні потреби. Разом з тим, непрацездатної дружини, батьків, які потребують опіки, піклування або стороннього догляду відповідач не має, стан здоров`я його задовільний. Вона ж, проявляє бажання у розвитку своїх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, має бажання відвідувати спортивні секції, а це потребує значних коштів. Вказує, що кожного дня їй потрібно добиратися до місця навчання та назад додому на громадському транспорті. Дорога в одну сторону вартує 14 гривень. Мама сплачує інтернет щомісячно по 200 гривень. Крім того, їй потрібно купувати продукти харчування, сезонний дитячий одяг та взуття, оплачувати лікування, витрати на канцелярські потреби для придбання зошитів та приладдя для навчання, книжки, засоби особистої гігієни. Усе це потребує значних коштів і мама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Враховуючи викладене, просить суд присудити стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-ох років. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що за час шлюбу в подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась їх спільна дитина [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається\~з довідки\~№ 08/1561,\~виданої 22.08.2022\~року Волинським\~національним університетом\~імені Лесі\~Українки,\~ [PERSON] \~є студенткою факультету іноземної філології денної форми навчання за державним замовленням першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації). Термін навчання: з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с. 11). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід). Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, стан його здоров`я задовільний, інших осіб на утриманні не має. Доказів іншого суду не надано. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] суд бере до уваги ту обставину, що обов`язок по утриманню дитини, в тому числі й повнолітньої, покладається на обох батьків у повній мірі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення 23-ох років. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 192 СК України, аліменти на дитину, яка продовжує навчання, присуджуються від дня пред`явлення позову. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулась 19.09.2022 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992, 40 грн. На підставі ст.ст. 198-201 СК України,

Outcome: approved