Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Адвокат Саєвич Ірина Ілярівна в інтересах [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в провадженні Другої київської нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №65938596 від 10.06.2020, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця увійшла квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку виникло на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2000. Позивач, який є сином померлого і спадкоємцем за заповітом, звернувся до Другої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте з`ясувалось, що за квартирою, яку заповів йому батько, 16.12.2010 зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна, накладений Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві на підставі постанови від 16.12.2010 №1570/6, № запису про обтяження 24845482. Вважає зазначене обтяження неправомірним, таким, що перешкоджає реалізації його спадкових прав. Відповідач у листі від 11.07.2022 №30402 повідомив, що в автоматизованій системі виконавчих проваджень не перебувають та не зареєстровані виконавчі провадження, боржником за якими є [PERSON] , надати інформацію щодо обтяження неможливо, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень три роки. Просив зняти арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 24845482, дата та час державної реєстрації 16.12.2010 12-10-11, підстава: постанова 1570/6, видана 16.12.2010 ВДВС Голосіївського РУЮ, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , та стягнути сплачений судовий збір з відповідача. 29.08.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Учасники справи в судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Саєвич І.І. просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин. 15.05.2000 [PERSON] купив у [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , про що був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу. 07.06.2000 [PERSON] склав заповіт, згідно з яким заповів квартиру за адресою: [ADDRESS] , своєму сину [PERSON] . 10.06.2020 Другою київською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа за №65938596 у спадковому реєстрі, №282/2020 у нотаріуса, спадкодавцем у якій є [PERSON] , що підтверджується витягом від 10.06.2020 №60484518. Згідно з копією довідки Другої київської державної нотаріальної контори від 08.09.2020 №621.3/02-14 в провадженні контори знаходиться спадкова справа №282/2020 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . 14.08.2020 до нотаріальної контори звернувся спадкоємець за заповітом - син померлого [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Листом від 11.07.2022 №39402 Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділ не перебувають та не зареєстровані виконавчі провадження, боржником за яким є [PERSON] та на підставі яких зареєстровано обтяження 24845482. Згідно з інформаційною довідкою від 10.08.2022 №306969101 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі постанови ВДВС Голосіївського РУЮ №1570/6 від 16.12.2010 був накладений арешт нерухомого майна, запис про обтяження №24845482, в межах суми боргу 7268,19 грн. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст. 15 ЦПК України) Способи захисту цивільних прав, визначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження". Вчинення нотаріальних дій нотаріусами України здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зі змінами та доповненнями. Так, пунктами 1-4 глави 13 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Судом встановлено, що арешт на квартиру, яка належала померлому спадкодавцю [PERSON] , права якого були обтяжені в межах суми боргу в розмірі 7268,19 грн., був накладений підставі постанови ВДВС Голосіївського РУЮ №1570/6 від 16.12.2010, запис про обтяження №24845482. Зазначене дає підстави для висновку, що померлий [PERSON] був боржником у виконавчому провадженні, а арешт на майно був накладений в інтересах стягувача грошових коштів в сумі 7268,19 грн. Суд вважає, що оскільки неможливо встановити ані стягувача, ані в рамках якого саме виконавчого провадження накладено арешт на належну померлому [PERSON] квартиру, то позивач обґрунтовано зазначив відповідачем по справі Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна як правонаступника Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ. Проте суд відзначає, що захисту в судовому порядку підлягає не будь-яке, а тільки порушене, невизнане або оспорюване право особи. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька, який був власником квартири, на яку накладений арешт. Проте суду було не надано відомостей про те, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та виніс відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що, в свою чергу, беззаперечно свідчило про порушення прав позивача, як спадкоємця, і доводило, що дійсно наявність арешту на спадкове майно, позбавляють його права на отримання свідоцтва про спадщину за заповітом. За таких обставин суд вважає, що звернення позивача до суду з цим позовом є передчасним, оскільки його права як спадкоємця на день ухвалення судом рішення не порушені. Крім того, суд відзначає, що вимога про визнання права власності на спірне майно позивачем не заявлялась. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 143 ЦПК України, суд враховує, що судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed