Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] , в інтересах якої на підставі договору про надання правничої допомоги від 31.08.2022 діє представник позивача [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2011. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на сімейні стосунки їх сімейне життя не склалося, і в грудні 2021 року шлюбно-сімейні стосунки були припинені, спільного госпоодарства вони не ведуть. Вважаючи, що відновлення сімейних стосунків є неможливим, так як їх шлюб розпався остаточно, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, через своїх представників надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Правом відзиву на позов відповідач та його представник не скористалися. Згідно заяви представника відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу відповідачем визнаються. Приймаючи до уваги позиції сторін, відсутність підстав для їх обов`язкової явки в судове засідання, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.10.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис №528 (а.с.13). Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Як слідує з позову, шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Приймаючи до уваги позиції сторін щодо шлюбу, відсутність у відповідача заперечень з приводу його розірвання, небажання сторін відновлювати сімейні стосунки та вживати заходів до збереження шлюбу, суд доходить висновку, що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, суперечили б інтересам подружжя або їх неповнолітньої дитини,судом не встановлено.

Outcome: approved