Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

13 січня 2022 року представник позивача [PERSON] , адвокат Яресько Т.В., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.06.2021 року №183373, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» заборгованості у розмірі 8301,10 грн., стягнути з ТОВ «Сіроко Фінанс» на користь [PERSON] 3 сплачений судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 1488,60 грн., сплачені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивач випадково дізнався про відкрите виконавче провадження, виконавчий напис вчинено незаконно, на борговому документі, що нотаріально не посвідчений. Разом з позовом позивач просив суд розглянути справу за відсутності його та представника. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17.01.2022 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 02.03.2022. У судове засідання 02.03.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, у зв`язку з чим проведення судового засідання було відкладено на 18.04.2022 року. У судове засідання 18.04.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, у зв`язку з чим проведення судового засідання було відкладено на 15.06.2022 року. У судове засідання 15.06.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, і суд ухвалою від 15.06.2022 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 07.07.2022 року, оскільки проведення підготовчого засідання неодноразово відкладалося та враховуючи заяву позивача про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання 07.07.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце його проведення, у зв`язку з чим проведення засідання було відкладено на 12.09.2022 року. У судове засідання 12.09.2022 року учасники процесу не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, у зв`язку з чим проведення засідання було відкладено на 27.10.2022 року. У судове засідання 27.10.2022 року учасники процесу\~не з`явилися,\~хоча повідомлялися\~належним чином\~про день,\~час та\~місце його\~проведення, і суд вирішив провести судовий розгляд за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України, а також статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (в редакції, що діяла на час вчинення виконавчого напису від 12.02.2020), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин на підставі п.2 вищенаведеного Переліку. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 12.02.2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення на підставі п.2 цього Переліку. Відповідно до п.1 вищенаведеного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. видано виконавчий напис № 183373 про стягнення\~з [PERSON] \~на користь ТОВ «Сіроко\~Фінанс»,\~якому ТОВ\~ФК «ФОРЗА»\~відступлено право\~вимоги на\~підставі договору\~факторингу №20201202-К/1\~від 02.12.2020,\~якому в\~свою чергу\~ТОВ «КФ.ЮА»\~на підставі\~договору факторингу\~№20200430-К\~від 30.04.2020\~відступлено право\~вимоги \~за договором\~про надання\~позики на\~умовах фінансового\~кредиту №000200328158\~від 28.03.2020,\~укладеного між\~ТОВ «КФ.ЮА»\~та [PERSON] , заборгованості за період з 02.12.2020 по 31.05.2021, за тілом кредиту у розмірі 5329,00 грн., за відсотками 2222,10 грн., за вчинення виконавчого напису, а всього 8301,10 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула В.А. відкрито виконавче провадження № 67858391 з примусового виконання виконавчого напису № 183373 від 16.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення\~з [PERSON] \~на користь ТОВ «Сіроко Фінанс» 8301,10 грн. Договір про\~надання позики\~на умовах\~фінансового кредиту\~№000200328158\~від 28.03.2020,\~укладений між\~ТОВ «КФ.ЮА»\~та [PERSON] нотаріально не посвідчені. З наданих суду документів неможливо встановити факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність наведеної заборгованості. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 року у справі № 757/24703/18. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню, тобто позов підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позбавлений можливості встановити наявність заборгованості за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №000200328158 від 28.03.2020 року та її розмір, оскільки матеріали справи не містять документів щодо надання позики, її отримання позивачем, а також розрахунку заборгованості за відсотками. Зважаючи на задоволення позову, враховуючи ст.ст. 137,141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору за подання позову та заяви про його забезпечення у сумі 1488,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що підтверджені договором №2206 про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2021, додатком №1 до нього від 13.12.2021, актом приймання-передачі послуг №1 від 12.01.2022 та розрахунковою квитанцією №12/01/22 від 12.01.2022.

Outcome: approved