Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

11 березня 2021 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19.03.2011 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 197. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] . 30.06.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2011 року у справі № 753/6420/20 (провадження № 0/753/5491/20) про розірвання шлюбу. На сьогодні вихованням дітей позивачка займається самостійно. [PERSON] відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, постійно цікавиться життям дітей, самостійно піклується про їх фізичний та духовний розвиток, про їх стан здоров`я, про навчання та розвиток. Діти постійно проживають з позивачкою з 17.10.2020 року та по день подання позову діти разом із матір`ю тимчасово проживають в країні [ADDRESS] . Проживання в Туреччині обґрунтоване тим, що під час зимового періоду [PERSON] має сильні алергічні захворювання. Позивач забезпечує дітей всім необхідним для їх гармонійного розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі самостійно. Відповідач зовсім не бере участі у забезпеченні дітей матеріально. Для забезпечення гармонійного розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі позивачка щомісяця змушена витрачати 76500,00 грн. Дана сума обґрунтовується наступним розрахунком: 25500,00 грн. витрати на харчування; 6000,00 поточні витрати на одяг та необхідні предмети побуту; 6500,00 грн. витрати на періодичний медичний огляд; 20000,00 грн. витрати на проживання (оренда, комунальні послуг); 18500,00 грн. витрати на розвиток дитини. На підтвердження витрат додала до позовної заяви виписку з карткового рахунку із зазначенням категорії до якої віднесено витрати. Діти [PERSON] та [PERSON] навчаються в ТОВ «Центросвіти «Оптіма» за дистанційною платною формою навчання. Вартість освітньої послуги за 2020-2021 навчальний рік щодо кожного окремо складає 21600 грн., щомісячна оплата освітні послуги 2400,00 грн. Відповідач перестав сплачувати послуги за навчання дітей, тому оплата за навчання у січня, лютому та березня здійснюється виключно за рахунок [PERSON] . Крім цього, позивачка для обох дітей наймає репетитора з англійського. Уроки проходять двічі на тиждень та щомісяця [PERSON] витрачає в середньому 4000,00 грн. А також, репетитора з математики для [PERSON] . Уроки проходять тричі на тиждень та щомісяця [PERSON] витрачає в середньому 4200,00 грн. Але діти також потребують у фізичному розвитку та у розвитку з урахуванням їх віку (іграшки, книжки тощо). Тому середнім значенням витрат на освіту доцільно вважати 18500,00 грн. Наразі [PERSON] потребує лікування прикусу та відповідно до плану лікування від 11.12.2020 року дане лікування коштуватиме 55875,00 грн. Під час зимового періоду [PERSON] має сильні алергічні захворювання. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за [PERSON] зареєстровані такі корпоративні права: ТОВ «АЙ ТІ СІ ДЖИ» (код ЄДРПОУ: 38704787, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. І. Франка, буд. 20), у якому він є учасником з розміром частки у статутному капіталі 500,00 грн., що становить 50% статутного капіталу; ТОВ «АНКЛ ЛІНК» (код ЄДРПОУ: 35948147, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. І. Франка, буд. 20), у якому він є учасником з розміром частки у статутному капіталі 26250,00 грн., що становить 50% статутного капіталу; ТОВ «ДОМІНО.НЕТ» (код ЄДРПОУ: 34355393, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. І. Франка, буд. 20), у якому він є учасником з розміром частки у статутному капіталі 17500,00 грн., що становить 50% статутного капіталу; ТОВ «А.С.Ю.Р» (код ЄДРПОУ: 23513707, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Царика, буд. 5, к. 14), у якому він є учасником з розміром частки у статутному капіталі 1050,00 грн., що становить 50% статутного капіталу; Фізична особа-підприємець [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Настільки відомо позивачу у відповідача немає більше дітей або інших осіб , яких він утримує, або сплачує аліменти. За наявною інформацією у шлюб після розлучення з позивачкою він не вступав, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Вважає за необхідне встановити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 20000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача просив суд: стягнути з [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , та стягувати їх в розмірі 20000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , та стягувати їх в розмірі 20000,00 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 25000,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. від 18.03.2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20.07.2021 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання представника позивача [PERSON] про забезпечення доказів шляхом витребування у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково та витребувано в Головного управління ДПС у місті Києві, що знаходиться за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код згідно з ЄДРПОУ 43141267, письмову інформацію про розмір задекларованого [PERSON] доходу за 2019-2020 роки, у тому числі як ФОП. \~ \~ \~ \~На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2021 року, ухвалою від 13.10.2021 суддею Фінагеєвою І.О. прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд врахувати, що позивач та її представник повністю підтримують вимоги зазначені у позовній заяві та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до копії рішення Дарницького суду м. Києва від 30.06.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено та шлюб зареєстрований 19 березня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис « 197 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 16.07.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 07.08.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Неповнолітні діти перебувають на утриманні позивача та проживає разом з нею тимчасово в країні [ADDRESS] . Позивач у позові зазначила, що для забезпечення гармонійного розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі позивачка щомісяця змушена витрачати 76500,00 грн., яка складається з: 25500,00 грн. - витрати на харчування; 6000,00 грн. - поточні витрати на одяг та необхідні предмети побуту; 6500,00 грн. - витрати на періодичний медичний огляд; 20000,00 грн. витрати на проживання (оренда, комунальні послуг); 18500,00 грн. - витрати на розвиток дітей. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільних дітей. У відповідача не має малолітніх дітей на утримання яких би він сплачував аліменти. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності зі ст.ст. 11, 15 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі позивач зазначила, що відповідач зобов`язаний на рівні із нею матеріально забезпечувати дитину. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно до відповіді Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2021 року про витребування доказів, повідомлено, що згідно з даними інформаційних ресурсів Головного управління ДПС у м. Києві [PERSON] в 2019 році перебував на обліку, як фізична особа-підприємець в Головному управління ДПС у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі (Дарницький район м. Києва) і здійснював підприємницькі діяльність на загальній системі оподаткування. Відповідно до інформаційних ресурсів Головного управління ДПС у м. Києві, [PERSON] подано податкові декларації про майновий стан і доходи за І квартал 2019 року( №2390328 від 29.05.2019 року) за ІІ квартал 2019 року (№21391670 від 01.07.2019 року), дохід від провадження господарської діяльності не отримував. В 2020 році [PERSON] перебував на спрощеній системі оподаткування, як платник єдиного податку 3 група зі ставкою 5% до доходу. Згідно з даними інформаційних ресурсів Головного управління ДПС у м. Києві [PERSON] податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік до ДПІ у Дарницького району Головного управління ДПС у м. Києві, не подавав. Від [PERSON] податкові декларації про майновий стан та доходи за 2019-2020 роки до ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДПС у м. Києві не надходили. Суд враховуючи, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази про заробіток відповідача, який би дозволяв останньому сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 20000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, а тому пояснення позивача в частині доходів відповідача суд не приймає до уваги. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи що спільні діти сторін проживають разом з позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, суд прийшов до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 гривень, на кожну, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідатиме інтересам дитини, рівності сторін в їх обов`язку щодо утримання та можливості відповідача сплачувати такий розмір аліментів. Відповідно до норми ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлено 11 березня 2021 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 908,00 гривень в дохід держави. Крім того, позивачами заявлено позовну вимогу про стягнення із відповідача суми витрат на професійну правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 5\~ст. 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог ч. 4\~ст. 137 ЦПК\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує обставини, визначені\~ст. 137 ЦПК України, зокрема й те, що зменшення розміру витрат на правничу допомогу відбувається за клопотанням сторони. Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Статтею 17\~Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. У рішення ЄСПЛ, ухваленому в справі "Бєлоусов проти України", констатовано, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є "фактично понесеними", оскільки заявник має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем підтверджено витрати на правову допомогу на загальну суму 25000,00 грн. та надано на їх підтвердження письмові докази: копію Договору про надання правової допомоги № 202-ЖВ-АО від 13.04.2020 року, копію Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 202-ЖВ-АО від 13.04.2020 року від 18.05.2020 року, копію Акта № 2-ЖВ приймання юридичних послуг договору про надання правничої допомоги № 202-ЖВ-АО від 13.04.2020 року від 01.03.2021 року, копію заявки № 2-ЖВ про надання юридичних послуг за договором про надання правничої допомоги № 202-ЖВ-АО від 13.04.2020 року, який відповідно до\~п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 6250,00 грн. Відповідно до ст. ст. 141, 180, 182, 183, 185, 191 СК України, та,

Outcome: partial