Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

ПАТ "Страхова компанія "Уніка" (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просила: - стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 51915,13 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 29.01.2018 між позивачем та ТОВ "Порше Лізинг Україна" було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . 01.05.2022 в м. Погребище сталася ДТП за участю т/з ALPHA під керуванням відповідача та автомобіля Volkswagen під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль останньої, що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту №245001/4098/0002910. Згідно постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 16.06.2022 у справі №143/337/22 ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] - відповідачем ПДР, а постановою Вінницького апеляційного суду від 09.08.2022 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Липовецького районного суду від 16.06.2022 без змін. Разом з тим, внаслідок такого ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування позивачем складено страховий акт №00510588 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 51915,13 грн. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 28.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справив порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 16.06.2022 у справі №143/337/22 01.05.2022 о 17:11 год, знаходячись по вул. Шевченка, [PERSON] , керуючи мотоциклом не вибрала безпечної відстані та не впоралась з керуванням, допустила лобове зіткнення із зустрічним автомобілем "Volkswagen Touareg", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень і завдані матеріальні збитки, чим порушено вимоги п.12.1 ПДР. Такі дії [PERSON] кваліфіковано за ст. 124 КУпАП і судом було встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] - відповідачем ПДР, а постановою Вінницького апеляційного суду від 09.08.2022 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Липовецького районного суду від 16.06.2022 без змін. Разом з тим, внаслідок такого ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . 29.01.2018 між позивачем та ТОВ "Порше Лізинг Україна" було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування позивачем складено страховий акт №00510588 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 51915,13 грн. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Судом встановлено, що даний спір виник між страховою компанією та особою, винною у спричиненні шкоди власнику транспортного засобу внаслідок ДТП, щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування. Так позивачем реалізувано своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до відповідача, обґрунтовуючи позов ст. 1166 ЦК України. Дійсно, на спірні правовідносини поширюються норми ст. 1166 ЦК України, якою врегульовані загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 16.06.2022 у справі №143/337/22 ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] - відповідачем ПДР, а постановою Вінницького апеляційного суду від 09.08.2022 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову Липовецького районного суду від 16.06.2022 без змін. Разом з\~тим,\~на пропозицію\~суду,\~викладену в\~ухвалі від\~28.09.2022\~де відповідачу визначено строк для подання відзиву, відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано. Суд зауважує, що в силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Так, згідно з ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 51915,13 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved