Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25 липня 2022 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2022 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. На даний час їхня дочка досягла повноліття, є студенткою І курсу денної форми навчання факультету менеджменту та маркетингу Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського", термін навчання до 30 червня 2025 року, у зв`язку із чим дочка потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач працює та отримує дохід, який витрачає лише на свої потреби, він має змогу надавати їхній дочці матеріальну допомогу на навчання, проте добровільно цього він не робить, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за останнім відомим місцем його проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що з 05 червня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу між сторонами залишилися проживати із матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 серпня 2004 року та актом депутата Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про фактичне проживання від 14 липня 2022 року. Згідно із довідкою № 247 від 27 червня 2022 року, виданою Національним технічним університетом України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського", повнолітня дочка сторін [PERSON] є студентом І курсу факультету менеджменту та маркетингу денної форми навчання даного навчального закладу за договором. Термін закінчення нею навчання 30 червня 2025 року. У зв`язку з навчанням, повнолітня дочка сторін [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батьків. У ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У п. 20 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу)) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що повнолітня дочка сторін [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved