Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки на період навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач по справі її колишній чоловік, шлюб між якими розірвано у 2016 році. Від спільного проживання з відповідачем в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. З першого вересня дочка навчається на першому курсі денного відділення Стрийського ВПУ №34 по спеціальності «харчові технології» та закінчує навчання 30 червня 2024 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач по справі може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійне місце праці, отримує заробітну плату, однак добровільно цього не робить. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до часу закінчення дочкою навчання, або досягнення нею 23 річного віку за умови продовження навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча судом була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Однак, подала до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] на період її навчання. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних міркувань. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою та сторони по справі є її батьками. Згідно довідки №139 державного навчального закладу «Вище професійне училище № 34 м. Стрий» від 06.09.2022р., [PERSON] , являється студентом І-го курсу денної форми навчання, за спеціальністю «харчові технології». Термін навчання з 01.09.2022р. по 30.06.2024 року. Відповідно до довідки ВК Стрийської міської ради Львівської області Підгірцівського старостинського округу № 170 від 23.06.2022р., [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована по [ADDRESS] , та у склад її сім`ї входить мати [PERSON] , 1980 р.н. (позивач по справі). Крім того, згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2016 р.н., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст. 200 СУ України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і(або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтями\~15,\~16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Факт навчання [PERSON] , стверджується наданими письмовими доказами і сторонами не оспорюється. Судом враховується, що утримання дітей, це законодавчий обов`язок батьків, а не пуста декларація. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки діти, через свій вік, стан фізичного розвитку, навчання в школі чи у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості працювати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач, працює, має регулярний дохід, задовільний стан здоров`я, а тому суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, з урахуванням того, що вона потребує такої допомоги, а відповідач спроможний надати таку, в розмірі 1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу),але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.09.2022 року до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження навчання.

Outcome: approved