Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2022 року засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Гірницького районного управління юстиції м.Макіївки Донецької області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Позивач зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має протилежні погляди на життя та обов`язки чоловіка та жінки. Між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння. Спроби примирення були марними. Подружжя шість років не підтримує шлюбних відносин, не веде спільне господарство та проживає окремо. За цей час позивач та відповідач стали сторонніми людьми один для одного, які мають різні інтереси та плани на майбутнє. Шлюб носить лише формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Згідно з розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» територіальна підсудність цивільних справ Гірницького районного суду м.Макіївка визначена Краматорському міському суду Донецької області. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2022 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 28 вересня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, натомість засобами поштового зв`язку подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася.\~Оскільки відповідно\~доінформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про [PERSON] станом на 26.09.2022 року відсутня, то згідно ч.11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 25 січня 2002 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 11. Від цього шлюбу позивач та відповідач дітей не мають. На даний час між позивачем та відповідачем відсутній майновий спір. Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Outcome: approved