Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачу відповідно до виявлено бажання відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, відповідач отримав кредитну картку для користування картковим рахунком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 199496,18 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представником [PERSON] подано заяву Вх. №21184 від 19.10.2022 року про розгляд справи без участі представника та відповідача. Також подано відзив на позовну заяву Вх. №21182 від 19.10.2022 року, в якому проити задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити. Крім того зазначили, що відсутня дата укладення договору, зі змісті договору не зрозуміло які саме умови підписував відповідач; матеріали справи не містять докащів, що відповідач ознайомилася та погодилася з вказаними умовами, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів. Також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач користувалася кредитними коштами. Представником відповідача подано також заяву про застосування строків позовної давності Вх. №21183 від 19.10.2022 року, в якій представник зазначила, що вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, з огляду на те, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 20.04.2018 року по 02.10.2020 року, а позовну заяву подано до суду 10.12.2020 року. Строк погашення платежу за договором виник у відповідача 21.11.2017 року, який останнім погашено не було, а тому вважає, щострок позовної давності закінчився 22.11.2020 року. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. На підтвердження укладення кредитного договору та наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.10.2017 року укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] , копію виписки за договором №б/н [PERSON] , Довідку видану АТ КБ «Приват Банк», копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, копію паспорта відповідача. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Суд не погоджується з посиланнями представника відповідача на те, що відповідач не укладала кредитного договору, що відсутні підтвердження отримання нею кредитної картки та користуванні кредитними коштами, з огляду на наступне. З Довідки виданої АТ КБ «Приват Банк» вбачається, що 20.04.2018 року на ім`я [PERSON] видано кредитну картку № [NUMBER] на підставі кредитного договору б/н. Згідно Довідки виданої АТ КБ «Приват Банк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 20.04.2018 року відкрито картковий кредитний рахунок, 17.04.2018 року кредитний ліміт 0,00, 03.072018 року відбулась зміна кредитного ліміту збільшено ліміт до «200000»,20.01.2020 року зменшено кредитний ліміт до «198150,00», 05.02.2020 року зменшено кредитний ліміт до «0,00» Отже, суд вважає встановленим наолежним чином існування кредитного договору між сторонами. Стосовно посилання представника відповідача на застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до виписки за договором б/н [PERSON] 03.07.2018 року їй була здійснена видача готівки у відділенні центру обслуговування віп клієнтів №1 Харківського ГРУ м. Харків за адресою: м. Харків, пр. Науки, 38 у розмірі 154499,53 грн. (а.с.21) Суд не погоджується з посиланнями представника відповідача про необхідність застосування строків позовної давності, з огляду на те, що зобов`язання по кредитному договору у відповідача [PERSON] виникли з моменту отримання нею кредитних грошових коштів, тобто з 03.07.2018 року, тому позивачем строк позовної давності не пропущено, адже з позовом звернувся 10.12.2020 року, в межах строку позовної давності. Разом із цим, статтею 256 ЦК України закріплено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з вимогами ч.3 ст.267 ЦК України та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відповідачем підписано споживчий паспорт, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved