Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] , за яким просила визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши в користування: - їй та дочці [PERSON] - кімнату позначену в технічном паспорті цифрою 3, площею 18,9 кв.м.; - малолітньому сину сторін [PERSON] - кімнату позначену в технічном паспорті цифрою 2, площею 13,8 кв.м.; - [PERSON] - кімнату позначену в технічном паспорті цифрою 4, площею 10,4 кв.м., інші приміщення квартири залишити в спільному користуванні жильців. Позов мотивований тим, що сторони не можуть дійти згоди до порядку користування спільною квартирою. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді Святошинсського районого суду м. Києва Войтенко Ю.В. від 17.05.2021 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Відповідач надіслав відзив, за яким просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на те, що запропонований позивачкою варіант користування квартирою суттєво порушує його права власника. Відповідь на відзив, а рівно і інші заяви по суті спору не надходили. Ухвалою суду від 01.12.2021 року підготовче провадження закінчене, справу призначено до розгляду по суті. У зв`язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному, справу прийнято до провадження цього складу суду зі стадії розгляду по суті, про що суддею 05.06.2022 року постановлено відповідну ухвалу. Сторони та трєтя особа в суд не з`явилась. Від представника відповідача - адвоката Луценка В.Ю. надійшла заява, за якою він просив розглянути справу без його участі, ухвалити рішення з урахуванням відзиву на позов. Дослідивши надані докази, суд знаходить за можливе позов задовольнити. Так, сторонами не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що вони в період жовтень 1992 року - серпень 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в цьому шлюбі у них народились дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] , під час шлюбу сторони 27.10.2006 року придбали квартиру [ADDRESS] , за адресою квартири зареєстровані сторони та їх діти. Рішенням Святошинського районного суду від 21.08.2018 року, за кожною із сторін визнано право власності на частку квартиру [ADDRESS] , в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Відповідно до технічного паспорту, квартира має загальну площу 63,2 кв.м., житлову площу 36,8 кв.м., і складається з трьох відокремлених жилих кімнат (кім. 2 - 13,7 кв.м.; кім. 3 - 12,8 кв.м.; кім. 4 - 10,3 кв.м.), кухні, ванної кімнати, туалету, коридору, з кімнати позначеної цифрою 2 є вихід на лоджію. Статтею358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум ВС України в п.14 постанови від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Наявність в квартирі трьох жилих кімнат дозволяє сторонам визначить з порядком користування квартири, в тому числі з урахуванням прав їх дітей на житло. Наявність цього спору вказує на те, що сторони не досягли згоди щодо користування квартирою. Отже, позов заснований на законі. Запропонований позивачкою порядок користування квартирою визнається судом прийнятним, оскільки він забезпечує окрім прав сторін на квартиру ще і права їх дітей на житло, надає можливість сторонам вільно користуватись лоджією, тощо. Так, права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 1 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. За змістом ст. 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника житлового приміщення, які проживають разом з ним у приміщенні, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником такого приміщення, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Отже, сторони і їх діти мають рівні права на користування квартирою, а відтак з огляду на технічні характеристики квартири, запропонований позивачкою порядок користування квартирою забезпечить кожному із сторін та їх дітям рівною мірою користуватись житлом, надасть можливість виділити малолітньому сину сторін окрему кімнату. Варіант, вказаний відповідачем у відзиві, який передбачає виділення йому в користування кім. 2, призведе до дисбалансу вказаних прав жильців квартири. Крім того, в цьому разі позивачка буде позбавлена можливості користуватись лоджиєю, що примикає до кім. 2. Доводи відповідача про те, що у разі задоволення позову будуть суттєво порушені його права власника квартири, суд відхиляє, оскільки визначення порядку користування не позбавляє власника прав на це майно, в тому числі і на розпорядження майном. Вимог про розподіл судових витрат позивачкою не заявлялось. Заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved