Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У серпні 2022 року до Машівського районного суду Полтавської області, як до суду якому розпорядженням Голови Верховного Суду №2/0/9-22 від 08.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ Великобурлуцького районного суду Харківської області, від [PERSON] надійшов позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21506 від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, яким звернено стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» з [PERSON] , а також стягнути понесені судові витрати з відповідача. Короткий зміст позовних вимог Позов мотивовано тим, що у серпні 2022 року у застосунку «Дія» позивач ознайомилась із інформацією про те, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. №66945818 від 27.09.2021 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №21506, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення із позивача боргу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», в сумі 10\~494,00 гривень. Зазначений виконавчий напис нотаріуса позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі нотаріуса, позивач категорично не визнає (присутній спір щодо суми заборгованості). Більш того, позивач вважає, що безумовною підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса є обставина того, що останній вчинений на підставі електронного кредитного договору, який не посвідчений в нотаріальному порядку, тобто нотаріусом не враховано судове рішення у справі №826/20084/14, постановлене Київським апеляційним адміністративний судом 22.02.2017, яким визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині. Відтак, позивач наголошує на тому, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури його вчинення, та таким виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною. Процесуальні дії у справі На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19 серпня 2022 року вказана справа надійшла в провадження судді Шинкарчука Я.А. Одночасно з поданням позовної заяви, [PERSON] подала суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 22 липня 2022 року заяву [PERSON] про вжити заходів забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №21506 виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, на підставі якого відкрито виконавче провадження №66945818 від 27.09.2021, винесене приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко Іваном Андрійовичем, згідно належить стягнути з [PERSON] грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Також даною ухвалою задоволено вимоги позивача про витребування доказів, а саме: -витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №21506, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною; -витребувано у приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №21506, виданий 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною; -витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко Івана Андрійовича належним чином завірені копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження №66945818 від 27.09.2021. 20 вересня 2022 року до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» надійшла заява про долучення доказів до справи, витребуваних на підставі ухвали суду, а саме: копії кредитного договору №599468163 від 29.05.2019; копія графіку розрахунків до кредитного договору №599468163 від 29.05.2019; копія довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»; копія виписки з особистого рахунку кредитним договором №599468163 від 29.05.2019; копія договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (а.с. 50-68 том 1). 07 жовтня 2022 року на електронну адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко Івана Андрійовича надійшла заява про долучення доказів до справи, витребуваних на підставі ухвали суду, а саме: копія заяви про примусове виконання рішення від 24.09.2021; копія договору №599468163 від 29.05.2019; копія графіку розрахунків до договору №599468163 від 29.05.2019; копія виконавчого напису №21506 від 12.03.2021; копія постанови про відкриття виконавчого провадження №66945818 від 27.09.2021; копія постанови у ВП №66945818 від 27.09.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; копія постанови у ВП №66945818 від 27.09.2021 про стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 69-75 том 1). 13 жовтня 2022 року до канцелярії суду від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко Івана Андрійовича надійшла копія постанови у ВП №66945818 про зупинення виконавчих дій від 06.10.2022 (а.с. 77-79 том 1). В судове засідання учасники справи не з`явилися. Від позивача [PERSON] в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 9 том 1). Представник відповідача А Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» повторно в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача до суду не подано. На виконання вимог статей 178, 191, 278 ЦПК України відповідач відзив на позов не надав. В матеріалах справи міститься докази отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження та матеріалів справи, а також присутні документи надані на виконання ухвали суду від 02 вересня 2022 року. Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійович 07.10.2022 на електронну адресу суду направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце проведення судового засідання була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, свого представника до суду не правила, заяв, пояснень чи клопотань суду не направляла. У відповідності до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, не направив свого представника для участі у засіданні, про причини неявки суд не повідомили та не подали відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм статті 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 29 травня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір №599468163 на суму кредиту 3000,00 гривень строком на 14 календарних днів, за умовами якого було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Закону України «Про електронну комерцію» (4.4 Договору). Як вбачається із довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», кредитний договір №599468163 від 29.05.2019 було відступлено ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (Ідентифікаційний код юридичної особи 39700642) на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 57 том 1). Проте, копія вказаного договору факторингу відсутня в матеріалах справи. Згідно з договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 укладеним між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», останньому було відступлено право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах (а.с 59-67 том 1). Однак дані про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» отримало право вимоги саме за кредитним договором №599468163 від 29.05.2019, відсутні. 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №21506, бланк № НРА 131876, яким стягнено із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором №599468163 від 29.05.2019 на загальну суму 10\~494,00 гривень (а.с. 72 том 1). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко Івана Андрійовича від 27.09.2021 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №21506 виданого 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» (а.с. 73 том 1). Дані обставини учасниками не заперечувались. Оскільки позивач наголошує на тому, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням процедури його вчинення, та таким виконавчим документом стягнута заборгованість, яка не є безспірною, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України «Про нотаріат»). З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, в тому числі п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Відтак, судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Як встановлено судом, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. При цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Також при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за № 6-887 цс17). Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що фінансовою компанією нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Натомість, дослідивши всі наявні у справі матеріали, судом встановлено, що відповідачем не подану суду доказів того, що саме право вимоги за кредитним договором №599468163 від 29.05.2019 було відступлено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу ТОВ «Таліон Плюс», а потім за іншим договором факторингу відповідачу ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». У суду відсутні докази того, що ці докази були надані приватному нотаріусу при вчиненні ним оспорюваного виконавчого напису. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц. Отже, за умовами укладеного 29 травня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитного договору №599468163 та додатку № 1 до нього, сторони визначили, що розмір кредиту становить 3000,00 гривень, строком користування кредитом 14 днів та 22,54 % - проценти за користування кредитом. Відтак, сукупна вартість кредиту (у процентному вираженні) становить 122,54 % або 3676,20 гривень. Отже, після спливу строку надання позики, а саме з 12.06.2019 припинилося право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою та інших платежів за цим договором. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, відповідач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Між тим, за оспорюваним виконавчим написом із боржника за кредитним договором №599468163 від 29.05.2019 підлягає стягненню загальний розмір заборгованості у сумі 9\~294,00 гривень, з них: 3\~000,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту, 4 756,00 гривень прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 1\~537,80 гривень строкова заборгованість за штрафами і пенями. Однак, розрахунків відповідної суми заборгованості матеріали справи не містять, як і не надано доказів, що такий розрахунок було подано приватному нотаріусу при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Суду також не представлено будь-яких доказів направлення позивачеві, як боржнику, вимоги про усунення порушень за вказаним кредитним договором. На підставі вищевикладеного та враховуючи обставини справи, оскільки суду не подано доказів того, що на час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису у нього були всі документи, які б свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а також те, що нотаріусом не було належним чином дотримано і самого порядку вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Висновок за результатами розгляду справи Суд дослідивши та оцінивши всі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про те, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Подолянко Іван Андрійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат Питання про розподіл судових витрат вирішується згідно з вимогами статті 141 ЦПК України. Так, згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з відповідним позовом, позивачем було сплачено судовий збір на загальну суму 1\~488,60 гривень, що підтверджено квитанцією №0.0.2641097163.1 від 15.08.2022 (а.с. 1 том 1) на суму 992,40 гривень та квитанцією №0.0.2641095068.1 від 15.08.2022 (а.с. 29 том 1) на суму 496,20 гривень. Тому, оскільки судом позов [PERSON] задоволено повністю, з ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь позивача підлягає стягненню 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 (шістдесят) копійок копійок в рахунок стягнення судових витрат пов`язаних із сплатою судового збору. Інших заяв про компенсацію судових витрат у даній справі до суду не надходили.

Outcome: approved