Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, а саме: просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики в сумі 12000 доларів США, що за курсом продажу доларів США Національного банку України відповідає еквіваленту 351000 грн., інфляційні втрати 63303 грн. 12 коп., 3 відсотки річних 11395 грн., подвійна ставка НБУ 76710 грн. 33 коп.. грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.02.2021 року між нею та відповідачем укладено договір позики грошей. Згідно умов договору, позивачка передала у власність відповідача строком до 01.02.2021 року грошові кошти в сумі 12000 доларів США. 11.05.2022 року на адресу відповідача позивачем направлено вимогу про усунення порушень зобов`язання та про попередження звернення до суду, відповідь на яку не отримала. У визначений в договорі позики строк відповідач грошові кошти не повернув, у зв`язку з чим, змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка\~в судове засідання не з`явилася, згідно наданої на адресу суду заяви позовні вимоги підтримує в повному обсязі,\~\~просить суд розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~11.02.2021 року між позивачкою та відповідачем укладено договір позики за яким відповідач отримав від позивачки в строкове безоплатне користування кошти в сумі 12000 доларів США, які зобов`язувався повернути до 01.06.2021 року. Враховуючи, що сторони в договорі позики погодили суму саме в іноземній валюті, визначивши предмет родовими ознаками, позовні вимоги позивачки, яка просила стягнути з відповідача, суд вирішує спір в межах заявлених вимог про стягнення з відповідача 12000 доларів США (постанова ВС від 12.06.2019 № 757/46015/15-ц) 23.05.2022 року позивачем через відділення поштового зв`язку на адресу відповідача направлено вимогу про повернення позичених коштів в сумі 12000 доларів США протягом 30 днів з моменту отримання вимоги та попередження про звернення до суду за захистом в разі невиконання зобов`язання. Дану вимогу отримано відповідачем 24.05.2022 року, однак, кошти ним повернуті не були. Відповідно до частини першої\~статті 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з\~частиною першою\~статті\~1049\~ЦК України\~позичальник\~зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин та визнання відповідачем позовних вимог, позовні вимоги про стягнення 12000 доларів США підлягають задоволенню. З приводу стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат та подвійної ставки НБУ, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, з врахуванням періоду неналежного виконання відповідачем обов`язку повернення позики, з нього на користь позивачки підлягають стягненню три проценти річних від простроченої суми до дня ухвалення судом рішення, а саме, 507,95 доларів США. За змістом\~статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Таким чином, вимоги про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 566 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Крім того, застосування пені в розмірі не більше подвійної ставки НБУ передбачено Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», який поширюється лише на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності та господарювання, а також, на фізичних осіб-підприємців. Так, згідно розписки від 11.02.2021 року сторони не передбачили застосування неустойки в разі неналежного виконання відповідачем умов договору позики, а позичені кошти відповідач отримував як фізична особа, а не підприємець. З огляду на викладене, підстави для задоволення вимог про стягнення пені в розмірі подвійної ставки НБУ від несвоєчасного виконання зобов`язання відсутні. Отже, загальна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача складає 12507 доларів США 95 центів. Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 12507 доларів США 95 центів, які складають 72,8 відсотків (365857,54 грн.) від ціни позову, розрахованого в гривні станом на 01.07.2022 року, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3657,53 грн. відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial