Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

13.09.2022 року позивач АТКБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості в розмірі 28\~130,56 доларів США, яка виникла в порядку ст. 625 ЦК України в результаті нарахування 3 % річних від простроченої суми за договором кредиту № К2М0G40000007039 від 21.04.2008 року станом на 15.03.2020 рік. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в\~судове засідання,\~04.11.2022 року представником відповідача подано до суду відзив, відповідно до якого він вважає позовні вимоги надуманими, необґрунтованими та таким, що не можуть бути задоволені, виходячи з наступного. Позивач вже звертався до суду про повне погашення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням суду від 23.03.2010 року позовні вимоги задоволені, стягнуто із [PERSON] заборгованість за вказаним кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на квартиру, надано позивачу право продажу предмету іпотеки шляхом укладання договору купівлі-продажу з будь-якою третьою особою покупцем. Тим самим позивач втратив право на стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Рішення набрало законної сили, будь які пояснення щодо невиконання рішення суду позивач не надав. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. 21.04.2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К2М0G40000007039. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 430000,00 (чотириста тридцять тисяч) гривень, надалі за текстом - «Кредит», зі сплатою 15,00% (п`ятнадцять цілих 00 сотих) процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 21-го числа кожного місяця. Кредит надавався строком погашення не пізніше 21.10.2018 року на поліпшення якості окремої квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі № 2-132/10 від 23.03.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь Закритого акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за Кредитним договором К2М0G40000007039 від 21.04.2008 року в сумі 112333,98 доларів США, що складає 898\~671 грн. 84 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № К2М0G40000007039 від 21.04.2008 року, в розмірі 112333,98 доларів США, що складає 898\~671 грн. 84 коп. звернуто стягнення на квартиру загальною площею 68,50 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № К2М0G40000007039 від 21.04.2008 року) Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру права власності, а також наданням Приватбанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Вищезазначене рішення набрало законної сили, будь-які пояснення щодо невиконання позивачем рішення Обухівського районного суду від 23.03.2010 року в матеріалах справи відсутні. Суд одразу звертає увагу, що позивач заявив неправомірну вимогу до позивача в частині стягнення відсотків за кредитним договором в розмірі 28\~130,56 доларів США з огляду на наступне. Верховний суд в своїй постановах неодноразово зазначав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тобто звернення до суду із відповідним позовом. Як вбачається із матеріалів цивільної справи рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.03.2010 року №2-132/10-ц ухвалено на підставі позову ЗАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, поданого 2010 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень пунктів 1.1. та 2.1. Кредитного договору валютою Кредиту є долар США. У п. 2.4. Кредитного договору зазначено, що нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту. Пунктом 7.3. Кредитного договору встановлено, що цей договір діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. У відповідності до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1\~ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав суду будь-якої інформації про деталі юридичної долі квартири предмету іпотеки, суд погоджується із позицією представника відповідача в частині того, що зі змісту позову та долучених до нього документів, як доказів, неможливо визначити розмір дійсної заборгованості [PERSON] за кредитним договором із врахуванням звернення стягнення на предмет іпотеки. Суду також не надано достатньо інформації задля висновку про реалізацію позивачем предмету іпотеки в позасудовому порядку, оскільки є рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.03.2010 у цивільній\~справі №\~2-132/10-ц, в якому позивачеві надано право укласти договір купівлі-продажу предмету іпотеки. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,\~вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки позовні вимоги позивача залишені без задоволення.

Outcome: dismissed