Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] , за участю заінтересованих осіб [PERSON] , Міністерства освіти у науки України звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності документів. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] народився [INFO] . Свідоцтво про народження заявника було складено на російській мові та прізвище зазначено на російській мові «Стрельбицкий». У 1990 році заявник отримав паспорт гр. України, у якому прізвище було зазначено « [PERSON] ». 30.06.1994 року [PERSON] закінчив Хмельницький політехнічний коледж, за кваліфікацією технік технолог. У подальшому, 20.01.1999 року заявник закінчив Технологічний університет Поділля, отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Технологія машинобудування» та здобув кваліфікацію інженера механіка. Однак, у Дипломі з додатком до диплома молодшого спеціаліста серії ЗГ№ 027369 від 30.06.1994 року та у Дипломі спеціаліста з відзнакою. Серії ХМ № 10673434 про повну вищу освіту, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». 20.11.2001 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області було видано паспорт гр. України Серії [NUMBER] , де прізвище заявника було написано відповідно до правил написання українською мовою як « [PERSON] », та використано при написанні «і» замість російської «и». Оскільки, на теперішній час виникла необхідність у підтвердженні належності заявнику вказаних вище документів про освіту, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] Диплому з додатками до диплома молодшого спеціаліста серії ЗГ № 027369, виданого 30.06.1994 року Хмельницьким політехнічним коледжем, яким присвоєно кваліфікацію «технік технолог», а також Диплому спеціаліста з відзнакою серії ХМ № 10673434 про повну вищу освіту за спеціальністю «Технологія машинобудування», кваліфікація інженера механіка, виданого 20.01.1999 року Технологічним університетом Поділля. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій вимоги [PERSON] підтримує, не заперечує проти задоволення даної заяви. Представник заінтересованої особи Міністерства освіти у науки України в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце слухання справи, із будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Хмельницький, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта гр. України Серії [NUMBER] , виданого 20.11.2001 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області. Також, у матеріалах справи наявне свідоцтво про народження заявника Серії [NUMBER] від 27.11.1974 року. Вказане свідоцтво видане на російській мові, де прізвище заявника вказане як « [PERSON] ». Судом встановлено, що 30.06.1994 року заявник закінчив Хмельницький політехнічний коледж, за кваліфікацією технік технолог, що підтверджується Дипломом з додатком до диплома молодшого спеціаліста серії ЗГ № 027369. Однак, у вказаному дипломі прізвище заявника вказане на українській мові як « [PERSON] ». Окрім того, 20.01.1999 року заявник закінчив Технологічний університет Поділля. Отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Технологія машинобудування» та здобув кваліфікацію інженера механіка, про що йому було видано Диплом спеціаліста з відзнакою, серії ХМ № 10673434. Однак, у вказаному дипломі прізвище заявника також вказане на українській мові як « [PERSON] ». Заявник [PERSON] таку розбіжність у написанні його прізвища вказує на те, що у 1990 році заявник отримав паспорт гр. України, у якому його прізвище було зазначено « [PERSON] », внаслідок чого його прізвище було написано таким чином і у вказаних вище документах про освіту. Суд погоджується із вказаними твердженнями заявника, оскільки з наявної в матеріалах справи Інформації з Реєстру документів про освіту Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо документа про вищу освіту вбачається, що « [PERSON] », [INFO] , закінчив Технологічний університет Поділля та отримав диплом спеціаліста Серії ХМ № 10673434 від 20.01.1999 року про здобуття повної вищої освіти, за спеціальністю «Технологія машинобудування» та здобув кваліфікацію інженера механіка. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності [PERSON] вказаних вище дипломів про освіту є необхідність реалізації заявником його права на працю. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документів, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved