Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

29.06.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Славутської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову позивач вказує, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] . З квітня 2021 року позивачка з сином проживають окремо від відповідача, спільного господарства не ведуть. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, його місце проживання їй не відоме, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, ніякої матеріальної допомоги не надає вже більше 10 місяців. За рішенням Славутського міськрайонного суду від 05.04.2022 р. шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Згідно судового наказу Славутського міськрайонного суду від 09.03.2022 р. призначено стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Позивачка вказує, що вона разом із сином постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на обліку у закладі охорони здоров`я за місцем проживання, також син ходить до школи за місцем проживання. Позивачка має самостійний дохід та постійне місце проживання. Жодні спроби дійти згоди щодо місця проживання дитини не були сприйняті відповідачем, тому позивачка звернулась до суду просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 08 липня 2022 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.09.2022 р., про що повідомлено учасників справи. 03.08.2022 р. до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Службу у справах дітей та сім`ї Борщагівської сільської ради Київської області, у зв`язку із чим підготовче судове засідання відкладено на 16.09.2022 р.. 18.08.2022 р. у даній справі замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справа дітей та сім`ї Славутської районної державної адміністрації на Службу у справах дітей, сім`ї і молоді Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. 16.09.2022 р. підготовче судове засідання у справі відкладено на 07.10.2022 р. у зв`язку із неявкою відповідача, а також відсутності висновку служби у справах дітей Борщагівської сільської ради Київської області про доцільність проживання дитини з матір`ю. 07.10.2022 р. у даній справі закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 02.11.2022 р.. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Від Борщагівської сільської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Від Улашанівської сільськох ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. У поданій заяві не заперечують проти прийняття рішення судом. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився. Жодних клопотань на адресу суду не надходило. Відзив до суду не надходив. Тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). За рішенням Славутського міськрайонного суду від 05.04.2022 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м Києва з державним центром розвитку сім`ї 27.12.2008 - розірвано (а.с.29). Згідно судового наказу № 682/364/22 від 09.03.2022, з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21 лютого 2022 року і до повноліття сина (а.с. 28). Як видно із Договору від 15 лютого 2022 року, [PERSON] орендує однокімнатну квартиру в [ADDRESS] , де проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 16.08.2022 та Актом оцінки потреб сім`ї від 16.08.2022 (а.с. 14-16, 77-83). Декларація щодо вибору лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-538Р-7ААО свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у сімейного лікаря в с. Софіївська Борщагівка Київської області, тобто за місцем фактичного проживання (а.с. 17). Окрім того, [PERSON] є учнем 6 класу Вишнівсього академічного ліцею «Основа», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Як видно із характеристики, виданої директором ліцею, мама [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 20). Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, не відвідує батьківські збори та виховні заходи, не цікавиться справами дитини (а.с. 21). Як видно із матеріалів справи, [PERSON] працює у ПП «Лео Рітейл» з 04.01.2022 року, має стабільний дохід, що підтверджується довідкою від 20.06.2022 № 378/к-вих., а також копією трудової книжки [PERSON] та довідкою про доходи від 20.06.2022 №ЛЕ00-000007 (а.с. 23, 25-27, 22). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. За приписами ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Положеннями частин 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. При цьому, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останньої з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON] має постійне місце роботи, має достатній дохід для утримання дитини, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи. Дитина ходить до школи та перебуває на обліку у сімейного лікаря за місцем проживання, вказаним позивачем, для дитини створенні всі належні умови для проживання, виховання та дозвілля. 13.10.2022 до суду надійшов Висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 29.09.2022, затвердженим Рішенням виконавчого комітету Борщагівської сільської ради № 359/14, згідно вказаного висновку дитина висловила своє бажання проживати разом з матір"ю. При спілкуванні з працівниками служби у справах дітей відповідач повідомив, що не проти визначення місця проживання дитини з матір"ю, але письмової заяви не надав. Після дослідження умов проживання та виховання дитини з врахуванням всіх обставин та особливо з врахуванням думки дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] (а.с. 95-96). Окрім вищевказаного відповідач, знаючи про пред`явлення до нього позову жодних заперечень щодо визначення місця проживання дитини не висловив, до суду для дачі особистих пояснень по справі не з`явився. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для заволення позову. Розподіл судових витрат здійснюється на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved