Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 193727,56 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту 173608,40 гривень, та заборгованості по процентам у розмірі 20119,16 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований такими обставинами. 11.05.2021 року між АТ «Альфа\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Угоду про\~надання кредиту\~№ 500846402,\~відповідно до\~умов якої\~позивач надав\~відповідачу кредит.Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язалась в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 29.12.2021 року, має прострочену заборгованість у розмірі 193727,56 гривень, яка складається із заборгованості по кредиту 173608,40 гривень, та заборгованості по процентам у розмірі 20119,16 гривень. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. 06.05.2022 року представником відповідача було подано відзив із запереченнями щодо позову. Обґрунтовуючи свої заперечення, представник відповідача зазначила що заявлене до стягнення «тіло кредиту» насправді являється сумою, яка утворилась внаслідок нарахування та списання банком процентів по попередніх кількох кредитах, укладених між сторонами. Загальна сума процентів, які у своєму позові банк називає «тілом кредиту» становить: 19200,00 гривень + 41835,98 гривень + 109990,66 гривень = 171 026,64 гривень. Також зазначила, що фактично нарахувавши проценти по попередньо укладених між сторонами договорах, позивач не надає суду жодних доказів погодження сторонами розміру цих процентів, погодження умов кредитних договорів, з яких було «перенесено заборгованість» і заявлено в межах даної справи до стягнення. 31.10.2022 року представником відповідача було письмові пояснення, в яких зазначила, що позивач, звертаючись до суду 26.01.2022 року з вимогами про дострокове стягнення суми кредиту та процентів за його користування не обґрунтував жодної підстави для здійснення такого дострокового розірвання договору. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Згідно з ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 11.05.2021 року між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про надання кредиту № 500846402 (а.с. 4-12). Відповідно до Оферти на укладання Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року відповідач запропонувала позивачу укласти Угоду про надання споживчого кредиту (а.с. 4). Відповідно до Розділу І Оферти «Умови споживчого кредиту» вбачається: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 174459,86 гривень, процентна ставка, % річних 23,00%, строк кредиту 84 місяців. Відповідно п.п. 2,3 Розділу І Оферти дата повернення кредиту 12.05.2028 року. Кредит надано для повернення заборгованості за кредитним договором №501208572 від 21.11.2019 року. Розмір 174459,86 гривень; спосіб видачі переказ кошів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». Вищевказані умови кредиту передбачені також Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року (а.с. 5-6) та Паспортом споживчого кредиту (а.с. 7-8). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 29.12.2021 року становить загальну суму у розмірі 193727,56\~гривень,\~яка складається\~із заборгованості\~по кредиту\~ 173608,40\~гривень,\~та заборгованості\~по процентам\~у розмірі\~20119,16\~гривень(а.с. 12). Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~с.т. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1\~ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо доводів сторони відповідача стосовно «перенесення заборгованості» по кредиту, суд вважає, що вони спростовуються матеріалами справи, оскільки п. 3 Оферти на укладання Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року передбачено, що кредит надано для повернення заборгованості за кредитним договором № 501208572 від 21.11.2019 року. Таким чином, 11.05.2021 року між сторонами було укладено новий кредитний договір, який є предметом даного позову. Щодо доводів сторони відповідача стосовно того, що позивач не надає доказів погодження сторонами розміру процентів, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідно до Розділу І Оферти «Умови споживчого кредиту» вбачається, що процентна ставка за кредитом складає 23,00% річних. Зазначена процентна ставка також передбачена Паспортом споживчого кредиту. На вищевказаних документах міститься особистий підпис відповідача. Суд також не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо спливу строку позовної давності, так як обставини, на які вона посилається, виникли із інших кредитних договорів, стягнення заборгованості по яких не є предметом даного позову. Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 173608,40 гривень, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, зважаючи на наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що п.п. 2,3 Розділу І Оферти визначено дату повернення кредиту 12.05.2028 року, натомість позивач звернувся до суду із вказаним позовом 08.02.2022 року, тобто раніше передбаченого договором строку. З наданої позивачем Виписки по особовому рахунку з 11.05.2021 року по 29.12.2021 року вбачається, що з рахунку відповідача перераховувались кошти на користь позивача на погашення суми (тіла) кредиту за договором: 15.06.2021 року у розмірі 851,46 гривень, 13.07.2021 року у розмірі 867,78 гривень, 13.08.2021 року у розмірі 884,41 гривень, 14.09.2021 року у розмірі 901,36 гривень, 13.10.2021 року у розмірі 918,64 гривень, 15.11.2021 року у розмірі 936,24 гривень, 14.12.2021 року у розмірі 954,19 гривень, на загальну суму у розмірі 6314,08 гривень (а.с. 13-14). Вказані суми збігаються з Графіком платежів (Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) (а.с. 5-6). Таким чином, суд вважає, що вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом\~кредиту є\~необґрунтованими та\~недоведеними,\~оскільки відповідачем\~сплачувались кошти\~напогашення суми (тіла) кредиту відповідно до умов договору, тому підстави для дострокового повернення тіла кредиту відсутні. Суд також погоджується з доводами сторони відповідача, що позивачем не наданого доказів того, що виникли підстави для розірвання договору, а також доказів повідомлення відповідача про розірвання договору та дострокового повернення тіла кредиту. Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості по\~процентам у\~розмірі 20119,16\~гривень,суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. З наданого позивачем Графіком платежів (Додатком №1 до Угоди про надання кредиту № 500846402 від 11.05.2021 року) вбачається, що проценти за користування кредиту визначені у наступному розмірі: 3343,81 гривень за червень 2021 року, 3327,49 гривень за липень 2021 року, 3310,86 гривень за серпень 2021 року, 3293,91 гривень за вересень 2021 року, 3276,63 гривень за жовтень 2021 року, 3259,03 гривень за листопад 2021 року, 3241,08 гривень за грудень 2021 року (а.с. 5), що в загальному розмірі становить 23052,81 гривень. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості вбачається, що відповідачем було погашено 5077,55 гривень за користування процентами з яких 1496,51 гривень за червень 2021 року, та 3581,04 гривень за липень 2021 року (а.с. 12). Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість по процентам за період травень грудень 2021 року у розмірі 17975,26 гривень (23052,81 гривень 5077,55 гривень). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.\~1,\~ч.\~1\~ст.\~176\~ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову по даній справі становить 193727,56 гривень, який задоволено на 9%. Відповідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто з\~відповідача на\~користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 261,45 гривень (9% задоволених позовних вимог).

Outcome: partial