Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач ОСББ «Автотранспортник-10» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати внесків та платежів на управління будинком та прибудинкової території. В обґрунтування вимог позивач зазначає про те, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а тому зобов`язана сплачувати належні внески та платежі за утримання квартири. Обслуговування мешканців та управління будинком здійснюється ОСББ на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є повнолітніми членами сім`ї [PERSON] , зареєстровані та фактично проживають у квартирі, а тому також зобов`язані сплачувати внески та платежі в рахунок покриття витрат на експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території. Як зазначає позивач, відповідачі своєчасно та у повному обсязі не сплачували за надані їм послуги з управління будинком та прибудинковою територією, внаслідок чого за період з 01.03.2018 року по 01.02.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 4552,03 грн., а також 419,74 грн. інфляційного нарахування та 146,90 грн. 3 % річних, а всього 5118,67 грн. Протягом вказаного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачів не надходило. ОСББ зі свого боку продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання відповідачам послуг з управління будинком та прибудинковою територією. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. та витрати на послуги підготовки до розгляду та розгляду справи в суді в загальному розмірі 5956,80 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Бабко В.В. від 23.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 01.07.2020 року до суд надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву. У даному відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на відсутність доказів на обґрунтування позовних вимог, в тому числі того, що позивач надає відповідачу послугу з управління будинком та є суб`єктом господарювання; доказів того, що позивач задовольняє потреби з управління будинком ОСББ самостійно шляхом самозабезпечення або визначив управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники ОСББ уклали відповідні договори, або ж виступає колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг; наявності договору про надання послуг з управління будинком ОСББ та відповідного кошторису на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, який є невід`ємною частиною такого договору; того, що рішення загальних зборів співвласників ОСББ щодо внесків та платежів на управління будинком та прибудинковою територією прийнято відповідно до ЗУ «Про ОСББ» та статуту позивача. На думку відповідача, вона та відповідачі повинні щомісячно сплачувати позивачу кошти за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 173,96 грн. та заперечує проти нарахування позивачем тарифів на ці послуги в розмірі 343,34 грн. та 371,99 грн. Відтак, відповідач вважає, що вони не мають заборгованості перед позивачем за надані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території протягом спірного періоду. Крім того, відповідач заперечує проти попереднього розрахунку судових витрат позивача та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 09.11.2020 року до суду надійшла відповідь представника позивача Білонога О.О. на відзив відповідача. У даній відповіді представник позивача заперечує проти доводів відповідача [PERSON] , вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними, та вказує на те, що відповідно до норм чинного законодавства співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані за власні кошти утримувати зазначені будинки та прибудинкові території відповідно до своєї частки власності у майні будинку, яка є пропорційною до загальної площі квартири/нежитлового приміщення, що перебуває у їх власності, шляхом сплати відповідних обов`язкових внесків і платежів, що не заперечується відповідачем. ОСББ, як неприбуткова організація, шляхом самозабезпечення утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирного будинку [ADDRESS] за рахунок коштів самих співвласників, напряму розраховуючись цими коштами із безпосередніми виконавцями робіт по утриманню та експлуатації будинку та його прибудинковою територією відповідно до укладених договорів. Крім того, ОСББ відповідно до своєї статутної діяльності не надає і не може надавати жодних послуг співвласникам багатоквартирного будинку, оскільки правовідносини, які склались між ОСББ та співвласниками, є статутними, а тому ніяких договорів між вказаними особами укладатись не може. Представник позивача наполягає на тому, що у всіх трьох відповідачів виникає обов`язок щомісяця сплачувати затверджені органами управління ОСББ внески та платежі у рахунок покриття витрат на утримання будинку та прибудинкової території. 16.12.2017 року загальними зборами співвласників ОСББ був затверджений внесок на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир вище 1-го поверху в розмірі 6,23 грн./кв.м., який діяв до квітня 2019 року. 16.03.2019 року загальними зборами співвласників ОСББ був затверджений розмір вказаного внеску в розмірі 6,75 грн./кв.м. Вищевказані рішення органів управління позивача є чинними, ніким не оспорені, а тому мають виконуватись усіма співвласниками багатоквартирного будинку. Питання правомірності/неправомірності прийнятих рішень не є предметом даного спору, а тому аргументи відповідача не можуть вплинути на результат розгляду даної справи і в неї є право оспорити їх у встановленому законом порядку. Представник позивача також зауважив, що відзив відповідача з додатками жодним чином не свідчить про відсутність у відповідачів заборгованості перед позивачем, оскільки внески сплачено в розмірах менших, ніж затверджені органами управління позивача. Крім того, до відзиву додані платіжні доручення, які свідчать про сплату вказаних внесків включно до 12 місяця 2019 року, а отже контррозрахунок відповідача в частині періоду за 2020 рік є неправдивим та не підкріпленим жодним доказом. Посилаючись на викладене, а також обґрунтованість розміру понесених судових витрат, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 18.03.2021 року закрито провадження у справі. Постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2021 року вказану ухвалу скасовано, направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Скрипки О.І. від 09.06.2021 прийнято справу до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 04.08.2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, аналогічний за своїм змістом попередньому відзиву. 27.09.2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, аналогічний за своїм змістом попередньому відзиву. 25.10.2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача [PERSON] , в яких він зазначає про те, що позивачем не надано належних доказів про законність встановлення тарифу відповідно до протоколу № 1 від 16.12.2017 року та № 3 від 16.03.2019 року, зазначаючи про недостатню кількість голосів при прийнятті таких рішень. Крім того, позивачем не надані докази укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком і, відповідно, наявної невід`ємної частини цього договору - кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, який є підставою для розрахунку (визначення) відповідного розміру внеску (платежу) для кожного співвласника за отримані ним послуги, тобто, відсутні докази законного нарахування цих платежів в розмірі 343,34 грн. за період з 01.03.2018 року по 01.05.2019 року та в розмірі 371,99 грн. за період з 01.05.2019 року. Також, на думку представника відповідача, відповідачі повинні щомісячно сплачувати позивачу кошти за вказані послуги в розмірі 133,68 грн., натомість, протягом спірного періоду ними сплачувалось щомісячно 173,96 грн., а тому відповідачі не мають заборгованості перед позивачем. 25.10.2021 року до суду надійшла заява представника позивача Білонога О.О. про збільшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 01.09.2021 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних в розмірі 11 429,50 грн., судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а також витрати на підготовку до розгляду та розгляду даної цивільної справи в суді в розмірі 5942,00 грн. 09.11.2021 року до суду надійшли письмові пояснення до справи відповідача [PERSON] , відповідно до яких вона вважає не обов`язковими рішення зборів співвласників, оскільки вони не набрали необхідної кількості голосів. 12.11.2021 року до суду надійшли пояснення (додаткові) представника відповідача [PERSON] у зв`язку із поданням позивачем заяви про збільшення позовних вимог. 07.12.2021 року до суду надійшла заява представника позивача Білонога О.О. про зменшення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача просить стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 01.09.2021 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних в розмірі 10 948,22 грн., судовий збір в розмірі 2270,00 грн., а також витрати на підготовку до розгляду та розгляду даної цивільної справи в суді в розмірі 5942,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 07.12.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 19.10.2022 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача Новосьолова М.С. по суті справи, в яких представник позивача наполягає на обґрунтованості розміру заборгованості, правильності нарахувань та безпідставності позиції відповідача. В судовому засіданні представник позивача Новосьолов М.С. позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав та просив про їх задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовну заперечував, посилаючись на необов`язковість рішень позивача про встановлення розміру внесків, оскільки вони не набрали необхідної кількості голосів. Відтак, представник відповідача вважає, що протягом спірного періоду немає відповідного (законного) рішення вищого статутного органу позивача, яке прийнято у межах його повноважень щодо сплати співвласниками будинку, в тому числі і відповідачем, внесків у оспорюваних розмірах, а тому він просить залишити позовні вимоги без задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів [PERSON] та [PERSON] на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та прийшов наступних висновків. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (стаття 5 ЦПК України). Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 06.03.2015 року, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до п.п.1, 7 розділу І статуту ОСББ «Автотранспортник-10», затвердженого Рішенням Загальних зборів членів ЖБК «Автотранспортник-10» від 27.02.2016 року (протокол № 5 від 27.02.2016 року, ОСББ створено членами ЖБК «Автотранспортник-10» - власниками квартир шляхом реорганізації багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» відповідно до Рішення Загальних зборів членів ЖБК від 27.02.2016 року. Згідно п.3 розділу ІІ статуту ОСББ, завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Пунктом 3 розділу ІІІ статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належать затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Відповідно до п.2 розділу ІVстатуту ОСББ, сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту. Згідно п.4 розділу V статуту ОСББ, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом ОСББ; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням. Згідно зі статтею 13 Конституції України, власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Відповідно до ч.1, 3 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами, створюється об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 року № 2866, співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території випливає і з положень ст. 162 Житлового кодексу України, пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що власники квартир, приміщень, що не обладнані приладами обліку, зобов`язані укласти договір про обслуговування та оплату комунальних послуг з управителем незалежно від членства в об`єднанні. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Згідно ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання відноситься: визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. Як вбачається з протоколу № 1, рішенням Загальних зборів від 16.12.2017 року був затверджений внесок на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир вище 1-го поверху в розмірі 6,23 грн./ кв.м. Відповідно до протоколу № 3, рішенням Загальних зборів від 16.03.2019 року було затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир вище 1-го поверху у розмірі 6,75 грн./кв.м. Вказані рішення у встановленому законом порядку скасовані не були. Утримання будинку та прибудинкової території забезпечується ОСББ та відповідними підприємствами - виконавцями послуг на підставі договорів з ОСББ, копії яких надано позивачем до матеріалів справи. При визначенні розміру внесків виходять з витрат на утримання, передбачених кошторисом ОСББ, який відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується Загальними зборами. Суд звертає увагу і на те, що підтвердженням надання житлово-комунальних послуг належним чином є відсутність звернень відповідачів до ОСББ щодо порушень надання житлово-комунальних послуг, а також складених у передбаченому законом порядку актів-претензій. Крім того, таким підтвердженням є і сплата вказаних внесків відповідачем у вказаний період, хоча їх розмір визначався відповідачем на власний розсуд. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач не належним чином та не в повному обсязі виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати внесків пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, частково сплачує надані послуги, в результаті чого станом на 01.09.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 7964,14 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. З урахуванням наведеного, наявні підстави для стягнення на користь позивача 3 % річних в розмірі 419,61 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2564,47 грн. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзивах щодо відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, виходячи з наступного. Так, у частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Суд відхиляє і твердження відповідача на незаконність протоколів загальних зборів членів ОСББ № 1 від 16.12.2017 року та № 3 від 16.03.2019 року, оскільки стороною відповідача не надано доказів на підтвердження їх оскарження у встановленому законом порядку та визнання правочинів недійсними. Послання відповідача на порушення вимог законодавства при прийнятті рішень загальних зборів співвласників на увагу не заслуговують, оскільки предметом даного спору є стягнення заборгованості, а не встановлення недійсності відповідних зборів ОСББ. Щодо наявності розбіжностей у площі квартири, з якої здійснюється нарахування внесків, то суд зауважує, що позивачем вказані нарахування проводились відповідно до наявної у нього технічної документації на квартиру, відповідно до якої площа квартири становить 55,11 кв.м. Надана стороною відповідача копія технічного паспорту квартири, згідно якої площа квартири становить 55,40 кв.м., позивачу не надавалась, тому не може враховуватись при обчисленні розміру внеску. З урахуванням вказаного суд приймає розрахунок позивача в цій частині та вирішує питання в межах заявлених вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач довів обставини, на які посилався, натомість відповідачами не доведено ненадання або неналежне надання ОСББ житлово-комунальних послуг, а також не спростовано надані розрахунки заборгованості. Вирішуючи питання щодо порядку стягнення заборгованості, суд зауважує на те, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відтак, оскільки відповідачі [PERSON] , [PERSON] є членами сім`ї власника квартири [PERSON] , проживають і зареєстровані в ній та користуються наданими послугами, то суд вважає можливим стягнути з них в солідарному порядку вищевказану суму заборгованості. Згідно статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). З огляду на викладене, оцінивши доводи сторін, перевіривши обставини справи в сукупності з наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Інші доводи та твердження сторони відповідачів підстав для відмови в задоволенні позову повністю чи частково не дають. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн., а також документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 5942,00 грн.

Outcome: approved