Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

22 вересня 2022 року до суду надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 08 грудня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . За період перебування у шлюбі у сторін народилися доньки: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, на прохання допомагати в утриманні дітей не реагує. Крім того, позивачка вказує, що на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дітьми, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат немає, у зв`язку з чим у неї виникло скрутне матеріальне становище. З урахуванням викладеного, позивач вимушена звертатися до суду з вказаним позовом, в якому просить: -стягувати [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дітьми повноліття; -стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2018 року, який зареєстрували в Шевченківському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2269, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). За період перебування у шлюбі сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7, 8). Згідно з довідкою, виданою старостою Савинецького старостинського округу Тростянецької селищної ради Гайсинського райолну Вінницької області №221 від 06.09.2022, встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] , [INFO] та дочкою [PERSON] , [INFO] , які на її утриманні (а.с.9). З наданої довідки про отримання допомоги від 22.09.2022 та копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 02.09.2022, судом встановлено, що єдиним доходом позивачки [PERSON] є соціальні виплати - допомога при народженні дитини (а.с. 10, 11). Судом встановлено, що [PERSON] в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов`язків утримувати дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено. Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд також враховує, що дитина проживає з матір`ю, яка має обмежені можливості її утримувати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат. Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. Доказів того, що відповідач не має можливості утримувати дочку та те, що у нього на утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, що має значення для визначення розміру аліментів, суду надано не було. З огляду на викладене та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає можливим стягнення з відповідача на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно і саме такий розмір аліментів не суперечитиме інтересам його дочок. Також позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. В силу ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача. Підставою для стягнення аліментів на користь дружини до досягненню дитиною трьох років є лише встановлення обставин того, що чоловік може таку допомогу надавати. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, виходячи із засад справедливості, враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дочок, так і на утримання дружини, доказів того, що [PERSON] не має можливості надавати таку допомогу не надано, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача кошти на утримання дружини у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягання дочкою [PERSON] трьох років. Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 22 вересня 2022 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Outcome: approved