Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 10 вересня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 червня 2012 року в розмірі 41178,66 грн., що виникла станом на 30 серпня 2022 року; а також стягнення судових витрат в розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 13 червня 2012 року, за змістом якої визнав, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач повністю проінформована про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому збільшено до 50000грн. Позивач зазначив, що ним виконані взяті зобов`язання за Договором, а відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 30 серпня 2022 року має заборгованість в сумі 41178,66грн,\~\~яка включає заборгованість за тілом кредиту в сумі 38880,87грн, за простроченими відсотками в сумі 2297,79 грн, яку просить стягнути з відповідача. Представник позивача за довіреністю Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи, позов підтримав у повному обсязі. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26 жовтня 2022 року. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Судом встановлено, що 13 червня 2012 року АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13 червня 2012 року, відповідно до якої [PERSON] просила банк надати зарплатну картку. Відповідно до даних довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] згідно кредитного договору б/н 25 лютого 2012 року (при цьому договір про надання банківських послуг укладено 13 червня 2012 року) отримала [PERSON] за № [NUMBER] зі строком дії до серпня 2013 року. 14 січня 2013 року [PERSON] отримала ще одну Карту Юніора, а в подальшому 11 січня 2014 року, 12 жовтня 2015 року, 21 серпня 2015 року та 11 січня 2018 року їй було видано ще чотири банківських картки: Карту Універсальну, Карту Універсальну Gold, WGMMS DebitMasterCard Gold та Карту Універсальну Gold» відповідно. \~ \~ \~ \~Згідно даних довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] 25 лютого 2012 року стартував її картковий рахунок, 11 січня 2014 року встановлений кредитний ліміт 0 грн., який 15 липня 2019 року збільшено до 50000 грн., а 25 жовтня 2021 року зменшено до 0 грн. Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 25 лютого 2012 року по 31 серпня 2022 року отримувала кредитні кошти та користувалась ними. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 13 червня 2012 року, станом на 30 серпня 2022 року по кредитній картці відповідача існує заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 38880,87грн, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 2297,79грн. Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що відповідач підписала заяву, користувалась картковим рахунком і використовувала кредитні кошти, цим самим прийняла пропозицію Банку та уклала кредитний договір, що узгоджується із ч.2 ст.642 ЦК України, У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором щодо непогашення кредитної заборгованості у Банку виникло право вимоги до останньої щодо повернення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду: копію Заяви від 13 червня 2012 року; Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, довідку про надані картки, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, розрахунки заборгованості за договором №б/н від 13 червня 2012 року станом на 01 квітня 2015 року, 30 червня 2019 року та 30 серпня 2022 року, виписку по рахунку за договором №б/н станом на 31 серпня 2022 року. Застосовані норми права. Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт, або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) (ч. 1 ст. 633 ЦК України). Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі\~Закон №2664-ІІІ). Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №2664-ІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта господарювання; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4)найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. При зверненні до суду позивач посилався на те, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг і відповідачу відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку і надано кредитку карту. Однак, через неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань станом на 30 серпня 2022 заборгованість останньої становить 41178,66грн, з яких: 38880,87грн\~заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2297,79грн\~заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги складових заборгованості, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, Банк послався на Витяг з «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, як невід`ємні частини спірного договору, з якими згідно анкети заяви від 13 червня 2012 року відповідач погодилась в повному обсязі. Однак, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 13 червня 2012 року, що підписана сторонами, [PERSON] просила надати саме зарплатну картку та у цій Анкеті-заяві відсутні істотні умови договору щодо розмір кредиту, розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами та порядок їх повернення. При цьому, матеріали справи не містять належних доказів, що [PERSON] 13 червня 2012 року позивачем надано кредит, його розмір, надано кредитну картку «Універсальна» та що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» розуміла відповідач, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанк, оскільки надані Банком документи не підписані відповідачем. Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін щодо процентної ставки за користування кредитними коштами та строку дії договору, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином\~Банк не\~довів укладення\~з [PERSON] \~договору про\~надання банківських\~послуг на\~умовах,\~які зазначені\~у позові. У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при застосуванні норм права. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили\~у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. АТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження факту існування із відповідачем правовідносин за договором кредитування, надало суду копію заяви від імені відповідача, у якій вона просила видати їй зарплатну картку, довідку Банку про те, що відповідачу видавалися кредитні картки та довідку про рух коштів по рахунку, виданому на ім`я відповідача. Банк не заявляв вимоги про стягнення з відповідача процентів на рівні облікової ставки Національного банку України та не надав суду відповідного розрахунку заборгованості. За таких обставин у суду відсутні підстави для стягнення процентів в порядку, передбаченому ч.1\~ст.1048 ЦК України. Враховуючи розрахунки заборгованості за договором №б/н від 13 червня 2012 укладеного між Банком та [PERSON] станом на 01 квітня 2015 року, 30 червня 2019 року та 30 серпня 2022 року, що надані Банком та відомості згідно виписки по рахунку [PERSON] станом на 31 серпня 2022 року, що в розумінні норм процесуального законодавства є належними та достовірними доказами, суд встановив, що позичальник [PERSON] за період з 13 червня 2012 року по 30 серпня 2022 року фактично отримала у АТ КБ «ПриватБанк» і використала кредитні кошти в розмірі 579287грн 13коп, а повернула 581566грн 05коп. Враховуючи, що за зазначений банком період користування грошовими коштами [PERSON] фактично повернула банку грошових коштів більше, ніж отримала, доказів про те, що відповідач взяла на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування грошовими коштами суду не надано, вимоги про стягнення з відповідача простроченого тілу кредиту та заборгованості за простроченими відсотками не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed