Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за батьком. 03 жовтня 2022 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла заява позивача про зміну предмету позову. Зокрема, позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що 24 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, під час якого у них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначив позивач, із відповідачкою вони вже більше року не підтримують жодних відносин, у них різні погляди на сім`ю та ведення господарства, що призводить до постійних сварок та скандалів. Також, позивач зазначив, що за останні роки їх з відповідачкою відносини зовсім зіпсувалися, остання веде себе безвідповідально по відношенню до своїх дітей, а саме часто залишає їх самих без нагляду дорослих та займається своїми справами. Приблизно рік назад відповідачка переїхала до своїх батьків, залишивши дітей на позивача, при цьому, питання про те, щоб забрати дітей до себе не ставить, діти теж не бажають переїжджати до неї жити. На даний час шлюб носить лише формальний характер, тому його слід розірвати. Крім того, у заяві про зміну предмету позову, позивач зазначив, що з тих пір як відповідачка покинула сім`ю, вона не бере участі у вихованні дітей, не провідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує їх. Також, відповідачка ніякого зв`язку із ними не підтримує, з дітьми не спілкується взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей. У зв`язку з цим, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. При цьому, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання також не з`явилась. Однак, подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, змінені позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи Берегівська міська рада в особі органу опіки та піклування в підготовче судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі та надав суду висновок щодо розв`язання спору. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 листопада 2012 року, про що у виконавчому комітеті Свободянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, зроблений актовий запис за № 21. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради у своєму висновку № 2690/03-17 від 24.10.2022 року вважає за доцільне в інтересах малолітніх дітей позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та визначити місце проживання дітей з батьком [PERSON] . Згідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що відповідачка визнала у своїй заяві, поданій до суду. Оскільки визнання позову відповідачкою [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, прийняв визнання позову [PERSON] .. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved