Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У червні 2022 року представник заявника адвокат Гунько Олександр Юрійович від імені та в інтересах заявника [PERSON] звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із цією заявою. Свої вимоги представник заявника мотивував тим, що, починаючи із 03 вересня 2013 року заявник [PERSON] стала проживати разом із [PERSON] у [ADDRESS] . На той час ні заявник, ні [PERSON] у шлюбі не перебували, а тому прийняли спільне рішення проживати однією сім`єю. Заявник із [PERSON] систематично вели спільне господарство, тобто планували спільний бюджет, брали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності їх сім`ї. Вони весь час проживали в одному будинку, разом планували та проводили відпочинок на морі, разом відвідували знайомих та родичів. [INFO] в м. Чернігові помер [PERSON] . [PERSON] як найближча померлому людина проводила його поховання, відбувала поминальні обряди, дбає про могилу померлого [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельні ділянки, житловий будинок. За життя [PERSON] заповіту не складав. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] четвертої черги за законом відповідно до ст. 1264 ЦК України. Інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину, відсутні. Заявник у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було заведено спадкову справу. У матеріалах спадкової справи відсутні документи, які б підтверджували родинні зв`язки спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , а також документи, які встановлюють чергу спадкування між спадкодавцем та спадкоємцем. Установлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини необхідне заявникові для юридичного оформлення спадкових прав, а тому представник заявника просив судовим рішенням встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 03 вересня 2013 року і до [INFO]. У судовому засіданні 29 вересня 2022 року заявник підтримала вимоги заяви з мотивів, викладених у ній, просила заяву задовольнити, пояснила, що з 03 вересня 2013 року вона почала проживати із [PERSON] у [ADDRESS] однією сім`єю в цивільному шлюбі. Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом відпочивали, мали спільних знайомих та друзів, до яких навідувалися в гості. Усі знайомі та друзі вважали їх чоловіком та дружиною. [INFO] [PERSON] помер від тяжкої хвороби, [PERSON] проводила поховання, поминальні обряди, упорядковувала місце його поховання й наразі доглядає за його могилою. У судове засідання 09 листопада 2022 року заявник не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій просила провести судове засідання 09 листопада 2022 року за її відсутності, указала, що вона підтримує вимоги заяви та просить їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні 29 вересня 2022 року представник заявника [PERSON] підтримав заяву, просив її задовольнити. У судове засідання 09 листопада 2022 року представник заявника не з`явився, але подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі заявника та представника заявника, указав, що він підтримує вимоги заяви та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій просила справу розглянути без участі представника міської ради за наявними в ній матеріалами та дослідженими в судовому засіданні доказами, просила винести рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вислухавши пояснення заявника та її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом визначено в ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України. Нормою частини другої ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Судом установлено, що [INFO] у віці 34 роки в м. Чернігові помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7). На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] один (а. с. 40). Із довідки Носівської міської ради Чернігівської області № 1073/№1 від 20 липня 2021 року вбачається, що поховання [PERSON] проводила за власні кошти [PERSON] (а. с. 11). Після смерті [PERSON] залишилися спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,4992 га, кадастровий номер 7423887000:02:001:2126, яка знаходиться на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області (на тепер - Носівської міської ради Чернігівської області), цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 08 грудня 2014 року державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2093 (а. с. 8, 9). Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а. с. 24-26). Отже, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Судом встановлено, що до майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. заведено спадкову справу за № 84/2021 (а. с. 23). Із копії постанови приватного нотаріуса Чуєнко Л.А. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину № 105/02-31 від 23 травня 2022 року вбачається, що [INFO] помер [PERSON] [PERSON] , приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області за заявою про прийняття спадщини [PERSON] 21 вересня 2021 року було заведено спадкову справу за № 84/2021 до майна померлого [PERSON] (а. с. 10). Отже, [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Також із вищевказаної постанови нотаріуса вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язки спадкоємця [PERSON] та спадкодавця [PERSON] , а також відсутні документи, що встановлюють чергу спадкування між спадкодавцем та спадкоємцем (а. с. 10). Дана обставина і змусила заявника звернутися до суду із даною заявою. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Необхідною умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 10, 60 ЦПК України 2004 року, яким кореспондують положення статей 12, 81 чинного ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків (стаття 57 ЦПК України 2004 року, якій кореспондують положення статі 76 ЦПК України). На підтвердження юридичного факту проживання заявника разом зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини представник заявника заявив клопотання про допит свідків. Так, допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала показання, що вона є жителькою с. Володькова Дівиця Ніжинського району Чернігівської області та сусідкою заявника. Свідку достовірно відомо, що [PERSON] та [PERSON] з 2013 року проживали безперервно разом як чоловік і дружина в [ADDRESS] , доглядали за будинком, вели спільне господарство, тримали худобу. [PERSON] була найближчою людиною [PERSON] , інших близьких родичів він не мав, його батьки та сестра померли. [PERSON] взяла на себе всі витрати та турботи, зв`язані із похованням та поминальними обрядами, коли [PERSON] помер. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала показання, що вона є троюрідною сестрою покійного [PERSON] . Із заявником вона знайома з 2014 року. Свідку достовірно відомо, що [PERSON] та [PERSON] з 2013 року проживали безперервно разом як чоловік і дружина в [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] доглядали разом за будинком, вели спільне господарство, тримали худобу, разом їздили на літній відпочинок. Вони збиралися одружитися, але не встигли, оскільки [PERSON] тяжко захворів. [PERSON] була найближчою людиною [PERSON] , інших близьких родичів він не мав. [PERSON] та [PERSON] мали спільно куплений автомобіль, після смерті [PERSON] заявник його продала. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши представлені докази, вислухавши пояснення заявника, показання свідків, оглянувши в судовому засіданні фотознімки, представлені для огляду представником заявника, суд уважає доведеним факт проживання однією сім`єю заявника з [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Установлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після його смерті. Ураховуючи вищевикладене та те, що вимоги не містять в собі спору про право, суд уважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved