Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

15.08.2022р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 30.08.2018р. між ним та [PERSON] згідно з заявою про приєднання №514136709 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого Банк надав, а [PERSON] отримала в кредит грошові кошти в розмірі 13 000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок строком на 60 місяців з сплатою процентів за користування ними, а також пені, комісії як відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань. Однак позичальник неналежним чином виконувала свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів, тому банк звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості. Ухвалою суду від 14.07.2020р. у відкритті провадження у цивільній справі було відмовлено, оскільки відповідачка [PERSON] померла [INFO] . Оскільки заборгованість за кредитним договором входить до складу спадщини, Банк 10.09.2020р. звернувся до нотаріуса із вимогою кредитора до спадкоємців померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 16.11.2021р. була задоволена заява Банку про забезпечення доказів, яка була подана з метою визначення кола спадкоємців померлого позичальника. В грудні 2021р. представник Банку ознайомився з матеріалами спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON] , і з`ясував, що спадкоємцем після смерті позичальника [PERSON] є її син [PERSON] , який проживав разом зі спадкодавцем на день смерті та в установлений 6-місячний строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На даний час заборгованість боржника перед Банком за зазначеним кредитним договором становить 19 634,13рн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 12 786,37грн., заборгованості за процентами - 2463,05грн., комісії - 11,96грн., пені - 313,65грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 180,83грн., 3% річних за несвоєчасну сплату тіла кредиту - 2485,58грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 491,00грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00грн. Ухвалою суду від 16.08.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Суд встановив, що 30.08.2018р. між Банком та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №514136709. Вказаний договір є договором приєднання і складається із Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору, [PERSON] погодилась на укладання цього Договору, складовими частинами якого є умови договору банківського рахунку та кредитного договору (п.3.1 Заяви). Згідно з п.3.2 Заяви Банк відкриває на ім`я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетово-кредитною схемою. Згідно з п.6.1 підписанням Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, яка є складовою Заяви про приєднання до Договору, [PERSON] підтвердила укладання між нею та Банком кредитного договору. Відповідно до п.6.2, 6.3 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії [PERSON] просила надати їй кредит шляхом встановлення кредитного ліміту в сумі 13 000,00грн. на картковий рахунок № [NUMBER] строком на 60 міс. Відповідно до п.6.6 Заяви процентна ставка є фіксованою і складається з 38% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання договору зарплатного проекту, укладеного між Банком та Організацією, відрахування та/або закінчення навчання Клієнта в навчальному закладі; 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари а послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно з умовами р.ХХІІ Догвоору. Згідно з п.6.7 Заяви Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом, визначеної за звітний період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених Договором. Згідно з випискою по картковому рахунку Банк встановив позичальнику [PERSON] кредитний ліміт у визначеному розмірі, остання активно користувалась ним, здійснювала часткове повернення кредиту та сплату процентів. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Згідно з розрахунком Банку заборгованість позичальника [PERSON] за вищевказаним кредитним договоромстаном на 01.08.2022р. становить 19 634,13рн. та складається із заборгованості за тілом кредиту - 12 786,37грн., заборгованості за процентами - 2463,05грн., комісії - 11,96грн., пені - 313,65грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів - 180,83грн., 3% річних за несвоєчасну сплату тіла кредиту - 2485,58грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 491,00грн. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно з ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Суд встановив, що 11.12.2019р. до Першої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернувся її [PERSON] та на підставі його заяви була заведена спадкова справа №275/2019, в Спадковому реєстрі №65216075. 10.09.2020р. представник АТ «Державний ощадний Банк України» звернувся до Восьмої запорізької державної нотаріальної контори із претензією кредитора до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] , яка долучена до вказаної спадкової справи. На момент ухвалення вказаного рішення спадкова справа є чинною, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог «Державний ощадний Банк України». В даному випадку, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, правомірність та чинність якого не викликає у суду сумнівів. Позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала своє зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів та інших платежів за користування ним, що призвело до виникнення заборгованості, яка після смерті позичальника входить до складу спадщини. Спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Спадщину після смерті останньої прийняв її син [PERSON] як спадкоємець першої черги шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. Крім того, на момент смерті матері він був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою. Також суд враховує, що Банк як кредитор померлого позичальника [PERSON] в установлений законом строк пред`явив свої вимоги щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором до спадкоємця [PERSON] , яка в добровільному порядку задоволена не була, у зв`язку з чим Банк звернувся до суду з цим позовом. Як вже зазначалось вище, відповідач [PERSON] повністю визнав заявлені позовні вимоги, жодних заперечень проти них не подав. Жодних обставин, які б свідчили про безпідставність позовних вимог Банку, судом не встановлено. Позовні вимоги підтверджуються сукупністю належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які містяться в матеріалах справи і були досліджені судом. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з нього на користь позивача 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1240,50грн., а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved