Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 19.01.2022 року надійшов позов Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до малолітньої [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник - батько [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, про стягнення боргу, у якому банк просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість у розмірі 84783,09 доларів США та судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк (поточна назва Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11155305000 від 16.05.2007 р., відповідно до якого банк надав, а позичальниця отримала кредитні кошти у розмірі 64000 доларів США та зобов`язалася їх повернути не пізніше 16.05.2028 р., сплатити проценти у розмірі 12,5% річних на умовах, вказаних у договорі. В забезпечення виконання зобов`язань, [PERSON] передала банку в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, в забезпечення виконання зобов`язань була прийнята порука [PERSON] відповідно до договору поруки від 16.05.2007 р. В зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів виникла прострочена заборгованість та банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення боргу з [PERSON] та поручителя [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012 року у справі №2-5295/11 встановлено факт невиконання умов кредитного договору, договору поруки, наявність заборгованості за кредитним договором та вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вказаним договором у розмірі 84783,09 доларів США, що існувала станом на 2012 рік. Відносно [PERSON] було відкрите виконавче провадження №54513118 у Другому Приморському відділі ДВС у м. Одесі. 25.05.2021 р. поручителем [PERSON] подано до суду заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №2-5295/11, з якої банку стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося нерухоме майно та непогашена заборгованість за кредитним договором. Не маючи інформації про спадкоємців, які прийняли спадщину, банк 01.07.2021 р. направив до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі вимогу до спадкоємців про погашення боргу у розмірі 84783,09 дол. США. Листом від 09.07.2021 р. нотаріальна контора повідомила банк, що на підставі вимоги банку була заведена спадкова справа за №401с/2021. Під час розгляду справи №2-5295/11 банку стало відомо, що прямою спадкоємицею майна померлої за законом є її донька [PERSON] , [INFO] , законним представником якої є її батько [PERSON] . З урахуванням положень ст.ст. 1261, 1268, ч. 3 та 4 ст. 1273 ЦК України, відсутністю відмови від прийняття спадщини, вважають, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину. Вказують, що відповідачка фактично прийнявши у спадщину нерухомість, не здійснює дій щодо оформлення її у власність та не виконує вимогу позивача щодо погашення боргу у повному обсязі. Тому, вважає, що має право вибрати альтернативний спосіб захисту, а саме звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором, у розмірі встановленому рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012 р. по справі №2-5295/11, а саме 84783,09 дол. США. Ухвалою суду від 24.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 21.02.2022 року. До суду 26.01.2022 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів. Разом із позовом представником позивача було подано до суду клопотання про витребування доказів. У підготовчому засіданні 21.02.2022 року був присутній представник третьої особи - Данчук Ю.Ю., розгляд справи був відкладений на 21.03.2022 року, у зв`язку з неявкою інших учасників процесу. Ухвалою суду від 21.02.2022 року витребувано з Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі належним чином завірену копію спадкової справи № 401с/2021, заведену до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . У підготовче засідання призначене на 21.03.2022 року сторони не з`явилися, 21.03.2022 року представник АТ «Укрсиббанк» на електронну адресу суду надав клопотання щодо розгляду справи без участі представника Банку, розгляд справи відкладено на 09.05.2022 року. У зв`язку з тим, що по м.Одесі та Одеській області 09.05.2022 року було введено комендантську годину, розгляд справи призначений на 09.05.2022 року відкладено на 09.06.2022 року. 20.05.2022 року на виконання ухвали суду від 21.02.2022 року з Приморської державної нотаріальної контори у м.Одесі на адресу суду надійшла копія спадкової справи за №401с/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 14.06.2022 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.08.2022 р. 20.07.2022 р. представником Служби у справах дітей Одеської міської ради подано пояснення щодо позову, у яких вказали, що матеріали спадкової справи №401с/2021 від 09.07.2021 р. заведені на підставі вимоги АТ «Укрсиббанк» до майна [PERSON] , померлої [INFO] , не містять заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини від імені малолітньої [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 1273 ЦК України. При прийнятті рішення просили врахувати найкращі інтереси малолітньої. 11.08.2022 р. представником [PERSON] адвокатом Пономарьовим М.М. через електронну пошту подано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , оскільки останній не відомо чи стосується зазначена справа боргу за договором про надання споживчого кредиту №11155305000 від 16.05.2017 р., однак, враховуючи те, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та її спадкоємцем, якщо позов у справі заявлений на підставі існуючого боргу за договором, спір може вплинути на права та законні інтереси [PERSON] . В судове засідання 17.08.2022 р. сторони не прибули, про причини не явки суд не повідомляли, представником позивача 15.08.2022 р. електронною поштою подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Ухвалою суду від 17.08.2022 року клопотання представника [PERSON] адвоката Пономарьова М.М. про залучення до участі третьої особи залишено без задоволення. У судове засідання 11.10.2022 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача в позові просив розглядати справу у їх відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач поважність причин неявки суду не повідомив та заяв по суті справи не подав. Згідно ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи. За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення 21.10.2022 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11155305000 на суму 64000,00 доларів США, що складає 323200 грн. за курсом НБУ на 16.05.2007 року під 12,5 % річних з терміном останнього платежу по кредиту строком до 16 травня 2028 року (а.с. 17-22). 16.05.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір, за умовами якого остання передала банку в іпотеку квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-25). [PERSON] народилася [INFO] , батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 14.01.2010 року (а.с. 37). Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09.10.2012 року у справі №2-5295/11 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11155305000 від 16.05.2007 року, що станом на 10.11.2010 року складає 84 783,09 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 10.11.2010 року складає 670 693,59 грн.; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по оплаті державного мита у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі у розмірі 120,00 грн. (а.с. 26-27). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №293882251 від 06.01.2022 р., за критерієм пошуку: [ADDRESS] наявне обтяження нерухомого майна за постановою Другого Приморського ВДВС м. Одеси від 22.01.2019 р.; заборона на нерухоме майно на підставі іпотечного договору від 16.05.2007 р. (а.с. 28-29). [PERSON] померла [INFO] (а.с.92) що підтверджується спадковою справою та копією свідоцтва про смерть. 01.07.2021 р. за вих. №25-1-01/638 АТ «Укрсиббанк» направило на адресу Приморської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців, у якій вимагав від спадкоємців померлої [PERSON] , протягом 30 робочих днів з дати отримання цієї вимоги, повернути на користь банку шляхом сплати одноразовим платежем заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11155305000 від 16.05.2007 р. у розмірі 84783,09 дол. США. Просили нотаріуса повідомити спадкоємців померлої про наявність майнових вимог з боку банку, передати спадкоємцям цю вимогу та повідомити банк про факт передачі цих вимог. Також просили повідомити банк про прізвища, ім`я по батькові спадкоємців, які прийняли спадщину, коли та кому видано свідоцтво про право на спадщину (а.с. 32) Приморська державна нотаріальна контора у місті Одеса листом від 09.07.2021 р. за вих. №2079/02-14 повідомило АТ «Укрсиббанк», що на підставі вимоги банку до спадкодавця за №25-1-01/638 від 01.07.2021 р. до майна [PERSON] , померлої [INFO] заведено спадкову справу за №401с/2021 (а.с. 33). За матеріалами спадкової справи №401с/2021 заведеної Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що вона заведена на підставі вимоги до спадкоємців АТ «УкрСиббанк». Будь-яких заяв спадкоємців або встановлення кола спадкоємців, спадкової маси матеріали спадкової справи не містять (а.с. 86-115). Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5, 12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу). Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно із частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців. (правовий висновок ВСУ у постанові №6-2962 від 12.04.2017р., постанова Верховного Суду у справі № 754/2946/15-ц номер провадження 61-1016св18 від 22.01.2018р.) Приймаючи у спадщину зобов`язання за кредитним договором, спадкоємець виступає новим позичальником, до якого переходять всі права та обов`язки за договором, у тому числі право користування кредитними коштами та обов`язок погашати поточну та прострочену заборгованість за кредитним договором. Така вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Таким чином, спадкування передбачає не лише прийняття прав померлого спадкодавця, а й його обов`язків за певними зобов`язаннями. Верховний Суд в постанові від 26 травня 2021 року по справі № 519/783/16-ц вказав, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12. Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Вимога до спадкоємців боржника може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Зважаючи на те, що малолітня [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такою, що фактично прийняла спдащину, оскільки протягом встановленого шестимічного строку не заявила про відмову від неї. У цьому випадку АТ «Укрсиббанк» скористався своїм правом кредитора заявити вимогу до спадкоємців боржника через нотаріуса. Банку не було відмовлено у прийнятті такої вимоги кредитора. В той же час, звертаючись до суду з позовом, банк просив стягнути з відповідачки на свою користь вже стягнуту за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012 року у справі №2-5295/11 заборгованість. Вищевказаним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2012 року у справі №2-5295/11 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №11155305000 від 16.05.2007 року, що станом на 10.11.2010 року складає 84 783,09 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 10.11.2010 року складає 670 693,59 грн. За даним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження. Тобто повністю стягнуто тіло кредиту. Таким чином позивачем вже було реалізовано право на стягнення даної заборгованості , яке суд задовольнив, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення вимог за цих підстав. Крім того судом встановлено, що боржниця померла [INFO] . З заявою до нотаріуса позивач звернувся 01.07.2021р., що підтверджується матеріалами спадкової справи №401с/2021 щодо майна померлої(а.с.88), відповідно до ст.1281 ЦК України він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Крім того судом встановлено що в рамках виконання рішення суду від 09.10.2012р. за виконавчим листом №2-5295/11 судом: ухвалою суду від 11.05.2021 року у задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділ ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами по цивільній справі №2-5295/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту відмовлено; ухвалою суду від 21.05.2021 року заяву представника [PERSON] - адв. Мітрієва М.М. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту повернуто заявнику без розгляду; ухвалою суду від 18.11.2021 року у задоволенні заяви представника [PERSON] - адв. Пономарьова М.М. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту відмовлено. На думку суду, саме в рамках виконання даного рішення суду і повинен позивач здійснювати захист своїх прав щодо стягнення заборгованості в рамках виконавчого провадження з правонаступників боржника. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Повторне стягнення вже стягнутої заборгованості зі спадкоємця позичальника не передбачено. В той же час, за змістом статей 1216, 1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні. Отже, в разі смерті позичальника за кредитним договором його обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, входять до складу спадщини і при наявності спадкоємців відбувається заміна позичальника в зобов`язанні, який і несе відповідальність по поверненню кредитних коштів у межах вартості спадкового майна. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України з врахуванням відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed