Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Страхова звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Позивач посилається на те, що 30 грудня 2017 року між Страховою компанією та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТИК-ГЕЙЗЕР» (далі Товариство) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Все включено» №52295а0х від 17 квітня 2020 року предметом якого є страхування автомобіля Рено Сандеро д.н.з. [NUMBER] . 09 лютого 2021 року сталося ДТП за участю транспортних засобів Опель Вектра д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Рено Сандеро д.н.з. [NUMBER] . власником, якого є Товариство. За фактом дорожньо - траспортної пригоди складено Європрокол згідно, якого винуватим у вчиненні ДТП є [PERSON] . На підставі страхових актів, розрахунків страхового відшкодування Товариству виплачено страхове відшкодування в розмірі 25441 грн.73 коп.. Цивільна відповідальність відповідача застраховано АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу № АР008067856, яка здійснила виплату відшкодування в користь Страхової компанії в розмірі 15629 грн.50 коп.. Залишається невідшкодованими 9812,23 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, проте суд вважає, що є достатньо доказів для слухання справи в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п.8 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Ч. 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Судом встановлено, між 30 грудня 2017 року між Страховою компанією та Товариством укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Все включено» №52295а0х від 17 квітня 2020 року предметом якого є страхування автомобіля Рено Сандеро д.н.з. [NUMBER] . 09 лютого 2021 року сталося ДТП за участю транспортних засобів Опель Вектра д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Рено Сандеро д.н.з. [NUMBER] . власником, якого є Товариство. За фактом дорожньо - траспортної пригоди складено Європрокол згідно, якого винуватим у вчиненні ДТП є [PERSON] .. На підставі страхових актів, розрахунків страхового відшкодування Товариство виплачено страхове відшкодування в розмірі 25441 грн.73 коп.. Цивільна відповідальність відповідача застраховано АТ «СГ «ТАС» згідно Полісу № АР008067856, яка здійснила виплату відшкодування в користь Страхової компанії в розмірі 15629 грн.50 коп. Залишається невідшкодованими 9812,23 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України перебачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2481 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved