Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Виконавчий комітет Чутівської селищної ради Полтавської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд позбавити останню батьківських прав стосовно її малолітніх дітей у зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.03.2020 року діти [PERSON] та [PERSON] відібрані без позбавлення батьківських прав у матері [PERSON] . При цьому підставою для відібрання дітей у матері було її злісне ухиляння від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, що становило загрозу їх життю та здоров`ю. Зокрема тривалий час діти перебували в комунальній установі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Полтавської обласної ради», а з 01.03.2021 влаштовані до сімейної форми виховання - дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що мати не скористалася наданою можливістю впродовж року усунути причини, які перешкоджали належному вихованню синів [PERSON] та [PERSON] , не змінила спосіб життя, не створила належних умов для проживання дітей, не спілкується з дітьми, не сплачує аліменти, не цікавиться їх станом здоров`я, зловживає алкоголем. Отже, відповідач не має сформованих навичок відповідального батьківства, що унеможливлює повернення дітей на виховання матері, у зв`язку з чим просив даний позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за наявною в матеріалах цивільної справи адресою, на яку неодноразово було направлено повістки про виклик із зазначенням дати, часу, місця розгляду справи. Разом з цим в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення раніше судових повісток [PERSON] , які були направлені на ту ж адресу. При цьому відповідач була присутньою в попередньому судовому засіданні та заявляла клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правничої допомоги. Тобто відповідач обізнана про розгляд судом даної справи та їй була надана можливість подати докази, на підтвердження заперечень проти позову, однак таким правом вона не скористалася. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Отже, відсутність відповідача у судовому засіданні є обраним способом захисту з метою затягування розгляду вказаної цивільної справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] батьком дитини є [PERSON] , а матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.03.2020 року позов Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконком Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав, відібрання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей було задоволено частково. Позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відібрано дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , без позбавлення її батьківських прав.Дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передано органу опіки та піклування - Чутівській районній державній адміністрації Полтавської області. Стягнуто з [PERSON] на користь опікуна або іншої особи, установи, на утриманні якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від повідного віку щомісячно, починаючи з 27.09.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь опікуна або іншої особи, установи, на утриманні якої будуть перебувати діти,аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.09.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання (а.с.9-17). Розпорядженням Чутівської РДА №173 від 12.10.2020 надано [PERSON] та [PERSON] статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.18). Розпорядженням Полтавської РДА №50 від 01.03.2021 зобов`язано влаштувати на виховання та спільне проживання в ДБСТ дітей, позбавлених баткьівського піклування, [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Відповідно до інформації Чутівського районного центру соціальний служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.12.2020 року №01-09/850 сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, у ході якого отримувала повний спектр послуг відповідно до потреб. На співпрацю з соціальними працівниками не налаштована, рекомендації фахівців не виконувала, не докладала зусиль для вирішення побутових проблем у родині, хоча перебуває у складних життєвих обставинахта має потребу у психосоціальній підтримці (а.с.21). Відповідно до інформації комунальної установи «Центр надання соціальних послуг виконавчого комітету Чутівської селищної ради»№06/204 від 24.05.2021 року сім`я [PERSON] з метою надання їй повного спектру соціальних послуг та подолання складних життєвих обставин, була відвідана спеціалістами КУ «ЦНСП виконкому Чутівської селищної ради». Після проведених роз`яснень відмовилася від надання соціальних послуг, це надала необхідні документи (не могла пояснити де її паспорт та інші документи), що унеможливлює надання їй соціальних послуг відповідно до потреб (а.с.23). За інформацією КУ «Центр надання соціальних послуг виконавчого комітету Чутівської селищної ради» від 13.10.2021 №06/453 неодноразові спроби працівників взяття під супровід та надання соціальних послуг [PERSON] відповідно до потреб в інтересах дітей не дали позитивного результату. [PERSON] не працює, не отримує державні соціальні допомоги, з соціальними службами співпрацювати категорично відмовляється, до візитів у сім`ю ставиться агресивно, зловживає алкогольними напоями, не має навичок відповідального батьківства та планування сімейного бюджету. Повернення дітей в сім`ю матері є неможливим, оскільки [PERSON] не бажає вчиняти активних дій з метою подолання складних життєвих обстави (а.с.29). Відповідно до повідомлень сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.05.2021 №1183/115/127/08-2021 та від 18.10.2021 №2560/115/127/08-2021 [PERSON] впродовж 2020-2021 притягувалася до відповідальності: 12.05.2020 за ст. 173-2 ч. 1 та ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, 09.02.2021 за ст. 178 ч. 2 та ст. 173-2, ч. 2 КУпАП, 08.03.2021 за ст. 175-1, ч. 2 та ст. 127 ч. 1 КУпАП, 21.03.2021 за ст. 44-3, ч. 2 КУпАП, 07.04.2021 за ст. 183 КУпАП (а.с.22). Відповідно до актів обстежень від 21.04.2021, 27.08.2021, 05.10.2021 [PERSON] не створила умови для повернення дітей в сім`ю, навпаки, умови проживання родини значно погіршилися. Так відповідно до вказаних актів сім`я з чотирьох осіб ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та малолітня дитина [PERSON] ), проживають в одній житловій кімнаті, у якій всього два ліжкомісця. У цій самій кімнаті готують їжу на електролитці з грубим порушенням правил пожежної безпеки. Продукти харчування відсутні зовсім або у мінімальній кількості. Водопостачання у домогосподарстві відсутнє. Дрова на зиму не заготовлені. Городня ділянка повністю заросла бур`яном вище людського зросту, декілька років поспіль не обробляється. Двір неприбраний, заріс бур`янами, зокрема, небезпечною для здоров`я амброзією; паркан напівзруйнований. Єдиним джерелом доходів сім`ї є пенсія бабусі [PERSON] , яка прикута до ліжка. Дорослі працездатні члени родини - відповідачка [PERSON] її чоловік [PERSON] та повнолітня донька [PERSON] не працюють та не шукають роботу. Для життя, навчання та розвитку дітей, задоволення їх базових потреб не створені навіть елементарні умови: немає ліжок для сну, відсутнє місця для навчання та приготування уроків, зберігання одягу, особистих речей, прийняття гігієнічних процедур. Під час візитів від [PERSON] часто було чутно запах алкоголю, поводила вона себе агресивно, виганяла з помешкання членів комісії або взагалі не допускала до обстеження (а.с.24-26). Повідомленнями Чутівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 17.12.2020 №01-09/850, КУ «Центр надання соціальних послуг виконкому Чутівської селищної ради» від 24.05.2021 №06/204, підтверджується, що [PERSON] не працює, схильна до вживання спиртних напоїв у побуті, має низький виховний потенціал, не має сформованих навичок по догляду за дітьми, нехтує інтересами дітей, безвідповідально ставиться до їх життя дітей, не створює умов для їх життя та розвитку, що підтверджують документи, наявні у розпорядженні служби у справах дітей (а.с. 21; 23). Згідно листа КУ «Зіньківський центр соціальних послуг» Зіньківської міської ради №07-10/211 від 25.10.2021 біологічні батьки дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] не зверталися за місцем проживання дітей з питання спілкування з дітьми (а.с. 33). Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чутівської селищної ради №10 від 27.10.2021 визначено за доцільне та таке, що відповідає інтересам дітей [PERSON] та [PERSON] позбавлення батьківських прав матері [PERSON] (а.с. 39-44). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , завідувач відділення КУ «Чутівський ЦНСП», дала показання, що відвідування родини [PERSON] почалося ще в 2012 році. Було виявлено, що в будинку, де проживає родина, відсутні необхідні санітарні норми, часто відсутні продукти харчування, чиста постільна білизна, є проблеми з опаленням будинку, а мати зловживає спиртним. [PERSON] може відвідувати дітей, але не бажає цього робити. Свідок вказує, що відповідач не працює, жила раніше за рахунок бабусі, однак остання померла. При цьому раніше [PERSON] влаштовували навчатися в Карлівське ПТУ, однак вона так і не закінчила навчання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , психолог КУ «Чутівський ЦНСП», дала показання, що починаючи з 2012 з [PERSON] було проведено багато роботи щодо покращення умов проживання їїї родини, зокрема, щоб діти залишились в родині. Однак в сім`ї часто були відсутні продукти харчування, траплялися випадки, коли діти взагалі не їли цілий вдень. Також виявлялося, що останні вдягнені не по-сезону, наявні в будинку ліжка були замалими для них. Пічне опалення призводило до задимлення, город не оброблявся, в дворі росла амброзія. [PERSON] зловживала алкоголем, мала умовний термін за вчинення кримінального правопорушення. Були відсутні активні дії на вирішення соціально-побутових питань родини, мати демотивована щось змінювати, щоб покращити умови життя родини. В свою чергу, діти активні, хотіли бути в соціумі, однак в дитячий садочок мати їх майже не відводила, останні були постійно вдома в негативній атмосфері і [PERSON] вважала, що поводила себе правильно по відношенню до них. Також свідок вказала, що діти потребують іншої атмосфери розвитку, щоб розвинути свій наявний потенціал. Допитаний в судовому засіданні поліцейський [PERSON] також негативно охарактеризував [PERSON] та вказав, що остання часто зловживає спиртним, поводить себе неадекватно, в будинку часто буває безлад і що вона раніше притягувалася до адміністративної відповідальності. Суд зазначає, що відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Судом встановлено, що мати [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а саме вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідних та належних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для отримання ними освіти. Разом з тим відповідачем не надано доказів, що вона стала на шлях виправлення і після відібрання в неї судом дітей без позбавлення батьківських прав вжила необхідних заходів на покращення загальної ситуації з метою повернення дітей в родину та створення нормальних умов для їх життя, здоров`я, навчання, виховання, проживання в будинку тощо. Отже, досліджені судом докази в їх сукупності підтверджують наявність обставин для позбавлення батьківських прав [PERSON] на дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати якнайкращим їхнім інтересам, у матері [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо позовної вимоги про залишення дітей на опікуванні органу опіки та піклування - виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, суд зазначає наступне. Як було зазначено вище, рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.03.2020 дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передано органу опіки та піклування - Чутівській районній державній адміністрації Полтавської області (після ліквідації Чутівської РДА в установленому законом порядку - виконавчому комітету Чутівської селищної ради Полтавської області). Враховуючи, що зазначеним рішенням суду вже визначено передачу дітей органу опіки та піклування, а суд дійшов висновку про задоволення позову і позбавлення батьківських прав, тому на даний час відсутні підстави для зміни обставин, пов`язаних з передачею/залишенням дітей на опікуванні органу опіки та піклування. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. За частиною шостою вищевказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481 грн.

Outcome: partial