Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 травня 1985 року відділом реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області України між сторонами зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 25. Від шлюбу у сторін народилось дві дочки, які на даний час вже є повнолітніми і живуть окремо. Сторони не проживають разом вже понад чотири роки, у них різні погляди на життя, та несумісність характерів. Зараз у позивача інша жінка. Сторони проживають окремо і не живуть як чоловік та дружина, не є сім`єю та не ведуть спільного господарств. Майнові спори відсутні. Позивач просить розірвати шлюб, укладений 18 травня 1985 року, між ним [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області України, актовий запис №25. Позивач, в судове засідання не з`явився, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка, будучи належно повідомленою, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 18 травня 1985 року, зареєстровано шлюб у відділом реєстрації актів громадянського стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області України, актовий запис №25 від 18.05.1985 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно від 26.11.1999 року. Також суд враховує, що за час спільного проживання у сторін народилось дві доньки, яки на час подачі заяви до суду є повнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження доньок. Майновий спір у сторін відсутній. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги задовольнити. Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, у позовній заяві не просив суд вирішити питання щодо судових витрат, тому суд вважає судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved