Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності він та [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, в зв`язку з чим [PERSON] (мати померлої) та [PERSON] (брат померлої), зареєстровані за тією ж адресою, фактично прийняли спадщину за померлою [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , в зв`язку з чим [PERSON] (син померлої), зареєстрований за тією ж адресою, фактично прийняв спадщину за померлою [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, останньою було встановлено, що на частину спадкового майна на підставі Постанови державного виконавця Федоренко Ю.А., в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчих листів № 2-10488 від 27 грудня 2005 року та № 2-6969 від 28 жовтня 2005 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованостей на користь КП БМР «Білоцерківводоканал» та КП БМР «Білоцерківгепломережа». 04 липня 2022 року, позивач вчергове звернувся до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою № 028/22 про зняття арешту накладеного відповідно до постанови державного виконавця Федоренко Ю.А., від 21 червня 2007 року, в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчих листів № 2-10488 від 27 грудня 2005 року та № 2-6969 від 28 жовтня 2005 року щодо стягнення з [PERSON] заборгованостей на користь КП БМР «Білоцерківводоканал» та КП БМР «Білоцерківтепломережа». однак останнім листом повідомлено, що відповідно до даних АСВП, виконавчі провадження, боржником у яких є [PERSON] , на примусовому виконанні у Білоцерківського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебували і не перебувають, а також було рекомендовано звернутись до суду. Оскільки накладений арешт обмежує право власності позивача, позбавляє останнього права у встановленому порядку прийняти спадщину після смерті матері, а також у позасудовому порядку він не має можливості захистити свої права, тому просить суд зняти арешт накладений згідно Постанови державного виконавця від 21 червня 2007 року в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчих листів №2-10488 від 27 грудня 2005 року та №2-6969 від 28 жовтня 2005 року на 1/3 квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду\~ від 27 вересня 2022 року задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» та Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа». 21 жовтня 2022 року відповідачем\~ КП БМР «Білоцерківтепломережа» на адресу суду направлено пояснення, в яких останній проти задоволення позову заперечує та зазначив, що [PERSON] не систематично та не в повному обсязі сплачувала комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Зазначає, що Білоцерківським міськрайонним судом КП БМР «Білоцерківтепломережа» було видано виконавчі листи №2-1418 від 03.03.2003 року про стягнення з боржника [PERSON] суми боргу за надані послуги в розмірі 744,52 грн.; №2-6969 від 15.11.2005 року про стягнення з боржника [PERSON] суми боргу за надані послуги в розмірі 2 547,19 грн.; №2-н/1003/1162/12 від 17.04.2012 року про\~ стягнення з боржника [PERSON] суми боргу за надані послуги в розмірі 4 301,00 грн. В примусовому порядку виконавчою службою було стягнуто всю суму боргу за вказаними виконавчими листами. Разом з тим, відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки станом на 01.10.2022 року по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , існує заборгованість за послуги з централізованого опалення та абонентського обслуговування в розмірі 5 442,34 грн. А тому, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача направиа до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання своїх представників не направили, про день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином\~ [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 травня 1979 року /а.с. 9/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30 грудня 2020 року /а.с. 26/. В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 06 квітня 2006 року, видане згідно з розпорядженням завідуючої комунальною службою приватизації державного житлового фонду міста від 06 квітня 2006 за №1-2-13 /а.с. 10/. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] позивач по справі, який на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач звернувся до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, однак державним нотаріусом йому було повідомлено, що вищезазначена частка квартири знаходиться під арештом. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 59723840 від 24.05.2016 року 10:59:20, реєстратором Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою 11.07.2007 року 14:15:13 за №5281091 зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, на 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , на підставі постанови за вх.. 873 від 11.07.2007 року, обтяжувач ДВС м. Біла Церква /а.с. 19/. Судом встановлено, що на примусовому виконанні в МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ перебував виконавчий документ №2-10488 від 27.12.2005 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області\~ про стягнення з [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківводоканал» боргу в сумі 1675,23 грн. та виконавчий документ №2-6969 від 28.10.2005 року виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» заборгованості в розмірі 2547,19 грн. 21.06.2007 року державним виконавцем ВДВС БЦ МРУЮ Федоренко Ю.А. накладено арешт на належне [PERSON] майно, 1/3 частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідною постановою /а.с. 20/. Вказана постанова була направлена для виконання в Другу Білоцерківську міську державну нотаріальну контору, де була зареєстрована 11.07.2007 року за №873, та на підставі якої, 11.07.2007 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження за №5281091. Листом в.о. начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області від 06 липня 2022 року за №47326 повідомлено, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру заборон відчуджень об`єктів нерухомого майна, обтяження за реєстраційним номером 5281091 зареєстровано на майно [PERSON] . Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження, боржником у яких є [PERSON] , на примусовому виконанні у Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебували і не перебувають. Разом з тим, відділом рекомендовано звернутись до суду. Як вбачається з довідок КП БМР «Білоцерківтепломережа» № 160 від 17.05.2017 року та КП БМР «Білоцерківводоканал» №9-6/37 від 18.05.2017 року, заборгованість [PERSON] перед зазначеним організаціями була повністю погашена /а.с. 55-56/. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, тому частка квартири належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні [PERSON] свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. \~ Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.\~ Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.\~ Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач має право на прийняття спадщини, до складу якої\~ входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а арешт майна порушує та обмежує право позивача на вступ у спадщину, тому слід зняти арешт із зазначеного майна. На підставі викладеного та

Outcome: approved