Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

26 березня 2021 року [PERSON] , в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулась з позовом до [PERSON] , в якому просить суд усунути перешкоди з боку відповідача у користуванні житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення до цього будинку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що позивач є матір`ю [PERSON] [INFO] . [INFO] помер батько неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті, син прийняв спадщину, яка складається з ј частини будинку за адресою: [ADDRESS] . Право власності на ј частину вказаного будинку за [PERSON] було зареєстровано 02.03.2021 року, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Власником іншої частини цього будинку є відповідач. На даний час у будинку по [ADDRESS] проживає відповідач. Після отримання неповнолітнім [PERSON] у спадок своєї частини будинку позивач намагалась домовитись з відповідачем щодо порядку користування частиною цього будинку та земельною ділянкою, однак відповідач категорично заперечує проти того, щоб позивач чи її неповнолітній син користувалися цим будинком. Вона чинить їм перешкоди та не пускає на подвір`я. Свою поведінку відповідач мотивує тим, що вона допустить позивача з сином до користування частиною будинку лише після відповідного рішення суду. Таким чином на даний момент відповідач чинить позивачу з сином перешкоди у користуванні майном, яке належить неповнолітньому [PERSON] на праві власності, тому позивач, в інтересах дитини, просить захистити його право власності, усунути перешкоди у його користуванні, шляхом вселення до житла. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею призначено Д.І. Городецького (а.с. 16). Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче провадження (а.с. 19). Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті (а.с. 36-37). Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року заяву судді Городецького Д.І. про самовідвід задоволено (а.с. 43-45). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею призначено О.В. Сороку (а.с. 16). Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року цивільну справу прийнято до розгляду суддею Сорокою О.В.(а.с. 47). 11.04.2022 року [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження по справі № 183/2394/21 до винесення рішення по справі № 183/1940/21 по її зустрічній заяві (а.с. 55). Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року відмовлено [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 65-66). Ухвалою суду від 06 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі і призначено розгляд справи по суті (а.с. 72). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач, її представник на стадії підготовчого провадження позов не визнали, в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали. Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області видане Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 236, в якому в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] ; ати - [PERSON] (а.с. 10). [INFO] у віці 60 років помер [PERSON] , про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), було видано Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 649 (а.с. 15). Згідно довідки приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу № 55/02-14 від 19.02.2021 року, наданій [PERSON] , [INFO] , яка є законним представником [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] є спадкоємцем за законом на ј частку до спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 11). 02 березня 2021 року [PERSON] видане Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , зареєстрованого в реєстрі за № 298, у відповідності до якого неповнолітня дитина успадкувала ј частину житлового будинку А, матеріал стін - глиновальковані обкладені цеглою, житловою площею в цілому 35,2 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., з надвірними побудовами, що складаються з: сарай Б, убиральня Е, сарай З (тимчасовий), навіс Д (тимчасовий), навіс Г (тимчасовий), літній душ Ж, колодязь К, огорожа № 1-5, замощення І, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що належав померлому [INFO] [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27.10.2006 року Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за р. № 2-2852, зареєстрованого КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 15420078 (а.с. 13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56886407 від 02.03.2021 14:26:14, прийнятого приватним нотаріусом Носенко А.Г., набув право власності на ј частку житлового будинку 35,2 кв.м., загальною площею 67,0 кв.м., з надвірними побудовами, що складаються з: сарай Б, убиральня Е, сарай З (тимчасовий), навіс Д (тимчасовий), навіс Г (тимчасовий), літній душ Ж, колодязь К, огорожа № 1-5, замощення І, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону, а саме. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. За частиною 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , є власником частки житлового будинку, а отже має охоронюване законом право володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Його право користування жилим приміщенням врегульоване житловим законодавством, за яким ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом, що передбачено ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР. Ст. 109 ЖК України визначено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином позбавлена житла, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 269, 270, 310, 311 ЦК України право на місце проживання відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, якими вона володіє довічно. Вона не може бути примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. В інтересах неповнолітніх їхні особисті немайнові права, в тому числі і на місце проживання, здійснюють батьки. Згідно положень ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно дост.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч.1ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з положеннямист.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, неповнолітній співвласник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, а тому підлягає вселенню до будинку, частку якого успадкував після смерті свого батька. Питання щодо судових витрат належить вирішити у відповідності до вимог ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved