Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

25 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , визначивши такий порядок спілкування з батьком: щосуботи з 10.00 до 19.00 години, один тиждень у літній період та з 02 січня по 05 січня щороку для спільного відпочинку з повідомленням матері дитини про місце відпочинку, щорічно 29 січня для поздоровлення дитини з днем народження за місцем перебування дитини, а також просив стягнути з відповідачки судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що від шлюбу з відповідачкою у них народилася дитина [PERSON] , яка після розірвання шлюбу між батьками за рішенням суду почала проживати разом з матір`ю. Після цього позивачка стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, намагаючись вирішити дане спірне питання позивач звернувся до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, яким було підготовлено висновок щодо визначення способу участі батька у вихованні малолітньої доньки, однак відповідачка не погодилася з ним, посилаючись на зайнятість дитини, втрату між батьком і донькою емоційного зв`язку та негативний вплив зі сторони позивача, тому продовжує перешкоджати зустрічам. Проте [PERSON] стверджує, що він може створити усі необхідні для повноцінного і належного виховання та спілкування з дитиною умови, тому просить суд визначити порядок спілкування з донькою відповідно до графіку, запропонованого органом опіки та піклування. Представник позивача\~у судовому\~засіданні підтвердила,\~що відповідачка\~перешкоджає батьку\~у спілкуванні\~з дитиною,\~на телефоні\~дзвінки не\~відповідає,\~не надає\~інформацію про\~доньку,\~коли позивач\~приїжджає додому,\~не застає\~їх,\~зі слів\~батька заборгованість\~зі сплати\~аліментів виникла\~не з\~його вини,\~оскільки він\~отримує пенсію,\~з якої\~відраховують аліменти. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування від 12 листопада 2021 року про визначення участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] . Відповідачка у\~судове засідання\~не з`явилася,\~із клопотаннями\~не зверталася. Представник третьої особи - Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, в матеріалах справи є висновок від 12 листопада 2021 року про визначення участі батька [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] . 15 грудня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 15 серпня 2022 року закрито підготовче провадження. 9 жовтня 2022 року відповідачка надала суду відзив, в якому вказувала, що причиною розірвання шлюбу між ними стало те, що позивач часто вживав алкогольні напої, влаштовував сварки, чим унеможливлював спільне проживання та виховання дитини, тому рішенням суду шлюб було розірвано і визначено місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідачка заперечує посилання позивача на те, що вона разом з дитиною проживали разом з батьком у [ADDRESS] , оскільки вони лише зареєстрували за тією адресою місце проживання дитини після її народження, а фактично вона проживала по [ADDRESS] . Відповідачка також стверджує, що після розірвання шлюбу батько періодично бачився з донькою, конфліктів з приводу цього між ними не виникало, хоча після спілкування з батьком дійсно погіршувався моральний стан дитини, через що вона змушена була звертатися до психологів, на даний час донька сама не виявляє бажання спілкуватися із батьком. Посилання позивача на те, що він сплачує аліменти на утримання дитини, не відповідають дійсності, оскільки станом на 3 вересня 2022 року заборгованість зі сплати аліментів складає 31500 грн. Відповідачка також зазначила, що не не погоджувалася із висновком органу опіки та піклування, надавши свій графік зустрічей з дитиною, який до уваги прийнятий не був. [PERSON] у своєму відзиві стверджує, що вона не чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою відповідно до затвердженого висновку, батько сам не приходив до доньки, не телефонував, не цікавився її долею, а звернувся в суд і просить затвердити такий же графік, який існує, що вважає зловживанням процесуальних прав. Також вона просила суд врахувати, що [PERSON] зарахована до ОНВК №67, а також відвідує різні гуртки, тому графік дитини буде змінюватися. У зв`язку з чим відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, а висновок органу опіки та піклування№ 01-05-3/332 від 12 листопада 2021 року залишити без змін. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, матеріалами справи встановлено, що 15 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 929. Від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що 06 лютого 2015 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинено актовий запис № 1267. 24 березня 2021 року рішенням Суворовського районного суду м.Одеси у цивільній справі №523/2761/21 шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 червня 2021 року по справі № 947/5789/21 було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] . На виконанні у Першому Суворовському районному відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист № 523/22457/21, виданий 30 червня 2022 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] аліменти на користь матері [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 3500 грн. щомісячно. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.07.2022 року заборгованість зі сплати аліментів складає 24500 грн. Заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, підтверджено факт звернення [PERSON] до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради із проханням зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні з донькою [PERSON] та визначити спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини зазначеним ним чином. Після розірвання шлюбу сторони почали жити окремо один від одного, донька залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування № 01-05-3/332вх від 12.11.2021 року, орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі батька, [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення спілкування дитини з батьком: щосуботи з 10.00 до 19.00 години, один тиждень у літній період та з 02 січня по 05 січня щороку для спільного відпочинку з повідомленням матері дитини про місце відпочинку, щорічно 29 січня для поздоровлення дитини з днем народження за місцем перебування дитини. У висновку також зазначено, що за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] , створені належні умови для проживання дитини, для доньки відведена окрема кімната, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов поживання. Мати дитини [PERSON] повідомила, що після розірвання шлюбу батько дуже рідко бачиться з донькою, тому між ними втрачено емоційний зв`язок, крім того, дитина почала навчатися у школі і веде активне позашкільне життя, тому графік побачень має бути створено з урахуванням віку дитини, стану здоров`я та її зайнятості. За нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про охорону дитинства» (Закон № 2402-III), Цивільним Кодексом (ЦК) України, Сімейним Кодексом (СК) України, зокрема статтями 141, 151 СК за якими, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Статтею 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною першою та другою статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Суд при розгляді справи також приймає до уваги практику рішень ЄСПЛ, а саме: справа «М.С. проти України», в якій зазначено, що безсумнівно, врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа «Ельшольц проти Німеччини»); справа «Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії, в якій зазначається, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним (справа «Мамчур проти України»). Суд вважає, що такий порядок та спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки, який вказаний у висновку Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування № 01-05-3/332вх від 12.11.2021 року, є правильним та може бути прийнятий судом при ухваленні рішення суду. Доводи відповідачки у відзиві на позов, є суперечливими, оскільки вказує, що висновок органу опіки необхідно визнати таким який не обов`язковим для суду, крім того в ньому не враховано зайнятість дитини, а в прохальній частині відзиву просить залишити висновок без змін. Посилання на те, що дитина не хоче йти до батька сама, спілкування з батьком негативно впливає на доньку, а також зайнятість дитини по навчанню, в тому числі станом на 2022 р., не підтверджується належними та допустимими доказами. Отже, вирішуючи спір, встановивши, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні з їхньою донькою [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про те, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, а тому визначає спосіб участі батька у вихованні доньки, що не суперечить інтересам дитини, наступним чином:\~щосуботи з 10.00 до 19.00 години, один тиждень у літній період та з 02 січня по 05 січня щороку для спільного відпочинку з повідомленням матері дитини про місце відпочинку, щорічно 29 січня для поздоровлення дитини з днем народження за місцем перебування дитини. Зважаючи на стосунки позивача із відповідачкою, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] не перешкоджати спілкуванню батька з донькою. Також суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про те, що частиною четвертою статті 159 СК передбачено, що у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Приймаючи рішення\~про задоволення\~позову,\~суд керується\~виключно інтересами\~малолітньої дитини,\~яка має\~право на\~побачення та\~спілкування з\~батьком,\~яке буде\~відповідати вимогам\~закону,\~і узгоджується\~з інтересами\~малолітньої дитини.

Outcome: approved