Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

25.01.2022 року представник позивача - адвокат Калінін С.К. звернувся до суду з позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНА ГОТІВКА», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 102980 від 15 липня 2021 року щодо стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 000,00 грн.. Представник позивача зазначив, що вищезазначений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 102980 від 15 липня 2021 року, є таким, що не підлягає виконанню, оскільки при його вчиненні нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів та свідчать про безспірність заборгованості, а сам розмір заборгованості не є безспірним. Представник позивача просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 102980 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, щодо стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 000,00 грн.. Разом з позовною заявою представником позивача - адвокатом Калініним С.К. до суду надана заява про забезпечення позову. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.01.2022 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 11.04.2022 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.02.2022 року заяву про забезпечення позову у цивільній справі задоволено. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.07.2022 року підготовче провадження закрито із призначенням судового засідання на 03.11.2022 року. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, не надав суду відзив та не повідомив про причини неявки. Третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, причини неявки не повідомили. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку із відсутністю заперечень представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-281Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 102980 щодо стягнення з позивача [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором 00-369381 від 21 липня 2019 року, укладеним з ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ", ідентифікаційний код юридичної особи 41697872, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 3 від 12 березня 2021 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС", ідентифікаційний код юридичної особи 42986956, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № 16/21/КГ від 16 червня 2021 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАЙЛА ГОТІВКА", ідентифікаційний код юридичної особи 42269456, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Юрія Віденка, дім 18-Б, офіс 204, заборгованість за Кредитним договором 00-369381 від 21 липня 2019 року у розмірі 17 000,00 грн.. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.06.2021 року по 02.07.2021 року. Прострочена заборгованість за кредитом складає 5 000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 12 000,00 грн.. 28 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем відкрито виконавче провадження № 66953187 з виконання виконавчого напису № 102980 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНА ГОТІВКА» заборгованості в розмірі 17 000,00 грн.. Відповідно до відповіді Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 56533/6.3-21 від 08.12.2021 року, управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що станом на 10 грудня 2021 року приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни припинена. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. У відповідності до ст. ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимогст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та/або здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Крім того, відсутні документи, які дозволяють перевірити яким чином нараховувалась заборгованість за несплаченими відсотками. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005). Таким чином, особа має право пред`явити до суду таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Враховуючи викладене, зважаючи на допущені порушення Закону України «Про нотаріат» при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог [PERSON] та наявність підстав для визнання виконавчого напису № 102980 від 15 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з позивача [PERSON] заборгованості в розмірі 17 000,00 грн., таким, що не підлягає виконанню, з метою ефективного захисту порушеного права позивача. Щодо позовної вимоги про стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до договору № б/н21 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 29.11.2021 року, між адвокатським бюро «Калінін і Партнери», в особі керуючого Калініна Сергія Костянтиновича та [PERSON] укладено договір про надання Бюро правничої допомоги Клієнту за рішенням суду про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 66953187 від 28.09.2021 року. Згідно п.3 зазначеного Договору Клієнт сплачує Бюро гонорар, з урахуванням Рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди), затверджених рішенням засновника Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» № 3/2018 від 17.07.2018 року. Відповідно до Додатку №1 до Договору сторони домовилися про гонорар (винагороду) у розмірі 5000,00 грн.. Згідно меморіального ордеру №@2PL681789 від 06.12.2021 року, на виконання Договору, [PERSON] сплачено Адвокатському бюро «Калінін і Партнери» 5 000,00 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, Адвокатське бюро «Калінін і Партнери» виконало свої обов`язки перед позивачем [PERSON] та надало їй усі, передбачені договором юридичні послуги. У свою чергу, позивач сплатив за отримання правової допомоги, обумовлений договором, розмір гонорару (винагороди) у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується наданими до суду квитанціями. Дослідивши надані стороною позивача письмові докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. підлягає задоволенню. На підставі положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАЙНА ГОТІВКА» на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 496,20 грн. та 992,40 грн., в загальній сумі 1488,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 15,18 Цивільного кодексу України, ст. ст. 34, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 ,

Outcome: approved