Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] (в особі представника - адвоката Домачука В.А.) звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2016 стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 23.05.2016 до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2016 стягнуто з нього аліменти на користь відповідачки на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2016 і до повноліття дитини. Крім того, судовим наказом від 27.11.2019 стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожитого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 22.11.2019 і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Таким чином, на його утриманні перебуває троє дітей, а загальний розмір аліментів, який він має сплачувати складає 88,34 % його доходів. Він працює в ПАТ «Монфарм» та з нього утримується 50 % його заробітної плати. Крім того, йому нараховується заборгованість. Інших доходів крім заробітної плати він не має. Враховуючи викладене, просить суд: 1) зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2016 по справі № 754/6833/16-ц на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/6 частки всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2016 по справі № 754/10558/16-ц на утримання [PERSON] , [INFO] , з 30 % до 1/6 частки всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 12.07.2022 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачкою до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи у суді, а саме за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі та судове повідомлення. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд вважав за можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.06.2016 стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 23.05.2016 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2016 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2016 і до повноліття дитини. 30.05.2017 [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.12.2017 шлюб між на [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Судовим наказом від 27.11.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожитого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 22.11.2019 і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненим із розрахунку 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, станом на 13.10.2020 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6 413,13 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненим із розрахунку 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, станом на 13.10.2020 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 933,14 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненим із розрахунку 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, станом на 13.10.2020 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6 761,38 грн. Згідно довідки про доходи № 93 від 14.06.2022, [PERSON] працює у ПАТ «МОНФАРМ» на посаді технолога. Загальна сума його доходу за період з грудня 2021 року по травень 2022 року без урахування аліментів становить 23 598,70 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки на його утриманні перебуває троє дітей. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У позивача відбулася зміна матеріального стану, оскільки судовим наказом від 27.11.2019 стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожитого мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 22.11.2019 і до повноліття дитини, тобто до [INFO] , збільшення доходів у позивача не встановлено. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved