Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат шепіло дмитро Олександрович, звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ «Брайт Інвестмент», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» у якій просив: здійснити захист його прав споживача фінансових послуг шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з нього заборгованості на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Вимоги за заявою обґрунтовано тим, що 07.12.2021 року, [PERSON] завдяки послузі «Виконавчі провадження» у мобільному за стосунку Дія, стало відомо про існування виконавчого напису №217826, виданого 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №67750331 від 03.12.2021 про стягнення з Позивача за Кредитним договором №8/2007/980-К/5490-ПП від 05.10.2007 року укладений із Первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відповідно до Договору №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року. В подальшому, 14.04.2021, за укладеним договором №GL48N718070_blank_06, між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ Брайт Інвестмен», останнім набуто право Нового кредитора до Позивача за вказаним Кредитним договором. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.02.2019 року по 22.06.2021 року. Сума заборгованості становить 12\~548,84 грн., що складається з: прострочення заборгованості за сумою кредиту становить 2\~832,26 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам користування кредитом становить 9714,58 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, в розмірі суми плати 50,00 грн.. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Позивача на користь Відповідача становить 12\~596,84 грн.. Позивач вважає, що виконавчий напис №217826 від 26.03.2021 р. вчинено нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірне провадження, щодо виконання вказаного виконавчого напису. В зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 217826, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 23.06.2021 р. щодо звернення стягнення з [PERSON] загальної суми 12\~596,84 грн. на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 20.12.2021 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 15.12.2021 року на адресу надійшла заява позивача [PERSON] про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу. Ухвалою суду від 20.12.2021 року заява позивача про забезпечення позову була задоволена. 14.02.2022 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про залучення у справі правонаступника відповідача ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ" - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ». Ухвалою суду від 12.05.2022 року відповідача було змінено його правонаступником. 12.05.2022 року копію ухвали про відкриття провадження, залучення правонаступника, копію позову з додатками надіслано відповідачу - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» на юридичну адресу. Відзив на позовну заяву станом на 27.10.2022 року на адресу суду не надійшов. Ухвалою суду від 12.05.2022 року було вирішено витребувати від відповідача документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. 13.10.2022 року на адресу суду від представника позивача було надіслано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.10.2007 року між ВАТ КБ "Надра" та громадянином України [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/980-К/5490-ПП від 05.10.2007 року, відповідно до якого ВАТ КБ «Надра» було надано [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення , строковості, платності грошові кошти в сумі 7000.00 грн. в порядку і на умовах, визначених цим договором, з кінцевим терміном повернення кредиту 02.10.2009 року, що підтверджується письмовим кредитним договором від 05.10.2007 року.. (а.с. 19-21). 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі ст. 87-91 З" "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис від 23.06.2021 року яким запропоновано звернути стягнення з громадянина [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором із первісним кредитором ПАТ КБ «Надра», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», правонаступник якого є ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», загальна сума, яка підлягає стягненню 12596,84 грн.. (а.с. 18). Згідно заяви директора ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за вих.. № 1102/162 від 02.11.2021 року встановлено, що приватному виконавцю Шаган О.А. була надіслана заява в якій ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТ» просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису та звернути стягнення на доходи [PERSON] (а.с. 22-23). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2021 року встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 217826 виданого 23.06.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12596,84 грн. ( а.с.14-17). Дізнавшись про наявність виконавчого напису та вважаючи, що у нотаріуса були відсутні підстави для його вчинення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 14.02.2022 року на адресу суду надійшла заява відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про залучення у справі правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ». З доданих до заяви доказів, встановлено, що 18.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» укладено договір № 1801/К-1 про відступлення прав вимоги, укладеного 18 січня 2022 року. За умовами даного договору ТОВ «ХОРН ХОФ ІНВЕСТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, у тому числі за кредитним договором № 8/2007/980-К/5490-ПП від 05.10.2007 року (а.с.53-59).. Таким чином між сторонами виникли спірні правовідносини щодо вчинення виконавчого напису нотаріусом. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» ). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5). Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Проте, у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. На зазначене зверталась увага у рішеннях касаційної інстанції, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17зазначено: в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, на які посилалася заявник в апеляційній та касаційній скаргах, постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Постанова № 662) Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до пункту 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" № 9 від 01.11.96\~судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним визначає стаття 265 КАСУ, а саме: 1. Резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. 2. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Оскаржуваний виконавчий напис № 217826, щодо звернення стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса [ADDRESS] ) загальної суми 12\~596,84 грн. на користь ТОВ "БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ", вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 23.06.2021 р., тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору укладеного 05.10.2007 року, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис, встановлено, що кредитний договір не був нотаріально посвідченим. Тому, суд приходить до висновку, що вчиняючи 23.06.2021 року спірний виконавчий напис, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14,оскільки укладений між відповідачем та банком кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не звернув увагу, що строк договору закінчився 02.10.2009 року, у заяві про вчинення виконавчого напису заявлена інша сума, ніж сума по договору, а тому відсутні підстави вважати, що заборгованість [PERSON] була безспірною та на момент звернення стягувача до нотаріуса не сплинув строк позовної давності. А тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення судових витрат. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, в матеріалах цивільної справи при поданні позову до суду було додано копію ордеру, договір про надання правової допомоги від 08.12.2021 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 08.12.2021 р., актом прийому-передачі послуг № 1 за договором про надання правової допомоги про надання правової допомоги № б/н від 08.12.2021 р. та додаткової угоди №1 від 08.12.2021 р. згідно якого загальна вартість послуг складає 7200,00 грн.. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді в загальному розмірі 7200,00 грн.. Згідно квитанції позивач сплатив судовий збір за подачу позову в сумі 908 грн. 00 коп. та судовий збір за забезпечення позов у розмірі 681,00 грн Відповідно до вимог\~ст. 141ЦПК України\~судові витрати у даній справі повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved