Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. В вересні 2022 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в його користь у зв`язку з тим, що продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що він досяг повноліття, однак, продовжує навчання. Він отримує матеріальну допомогу від матері, він є інвалідом ІІ групи, а тому потребує допомоги від батька. Просить стягувати з відповідача в його користь аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним 23-х років. У судове засідання позивач не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав, наведених у ньому, просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04.10.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 01.11.2022 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує з підстав наведених у ньому, просить позов задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи до уваги предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди представника позивача, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, день і час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2002 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З витягу державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, № 0021095534 від 28.09.2018 вбачається, що [PERSON] змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі актового запису імені № 32 від 23.12.2009, складеного Кременецьким відділом РАЦС Тернопільської області. Згідно рішення від 17.05.2017 та ухвали від 05.10.2018 Кременецького районного суду Тернопільської області вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17.05.2017. Згідно довідки від 12.05.2021, виданої виконавчим комітетом Кременецької міської ради № 28/10-11/2-2 вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 31.08.2022 вбачається, що позивач [PERSON] з 01.12.2021 навчається у Навчально-реабілітаційному закладі вищої освіти «Кам`янець-Подільський, навчається на ІІІ курсі за державним замовленням, спеціальність 071 «Облік і оподаткування», на денній формі. Термін закінчення навчання 29.06.2024. Згідно посвідчення серії [NUMBER] позивач [PERSON] є особа з інвалідністю з дитинства ІІ групи. Між сторонами виник спір з приводу утримання позивача, який продовжує навчання та який вони не можуть вирішити в позасудовому порядку. Оцінка суду. Дослідивши надані сторонами матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з вимогами частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.1-3\~ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог статі 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим не може працювати та утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги; [PERSON] є батьком позивача [PERSON] . Тому суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення позивачем двадцяти трьох річного віку. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 992,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved