Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), у якому просив: - визнати за позивачем право власності по спадкуванню за законом на житловий будинок - "А" загальною площею 90,9 м2, житловою площею 50,4 м2 веранду - "а"; ганок; погріб - "Б"; ворота - "№1"; хвіртку - "№2", що розташовані по [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а після смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарськими будівлями по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склала, а позивач будучи її сином та єдиним спадкоємцем за законом, подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Однак, за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, яке належало [PERSON] , позивач позбавлений можливості оформити її спадщину. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву і витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач не з`явився, однак у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, а згідно зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] була його матір`ю. Як вбачається з довідки, виданої Липовецькою міською радою №403 від 03.02.2010, житловий будинок по [ADDRESS] , дійсно належав [PERSON] . Згідно іншої довідки від Липовецької міської ради №402 від 03.02.2010 [PERSON] проживала разом з позивачем у згаданому будинку до дня своєї смерті. З матеріалів спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що за життя вона не складала заповіт, але позивач, будучи її сином прийняв спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву, а інші спадкоємці [PERSON] такі заяви не подавали. За відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, належне [PERSON] , позивач не може оформити її спадщину. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. За змістом ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Як визначено в ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За загальними приписами ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом було встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарськими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджено відомостями з довідки, виданої Липовецькою міською радою №403 від 03.02.2010. За життя [PERSON] заповіт не склала, а позивач будучи її сином та спадкоємцем за законом, попри подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини у 2010 році, все ж прийняв її шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, оскільки згідно довідки від Липовецької міської ради №402 від 03.02.2010 позивач проживав у згаданому будинку з [PERSON] до дня її смерті. Відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями [PERSON] відсутні. Через відмову нотаріуса, за відсутності правовстановлюючого документу на майно, позивач не може оформити спадщину. Разом з тим, згідно з п. 23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності по спадкуванню за законом на житловий будинок - "А" загальною площею 90,9 м2, житловою площею 50,4 м2 веранду - "а"; ганок; погріб - "Б"; ворота - "№1"; хвіртку - "№2", що розташовані по [ADDRESS] , ґрунтується на нормах законодавства та підлягає задоволенню.

Outcome: approved