Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

11.07.2022р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.07.2022р. позовна заява прийнята до розгляду та у відповідності до ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№25). В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2020р. з відповідача на її користь стягнуті аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника на утримання сина [PERSON] . Відповідач аліменти сплачує нерегулярно в невеликому розмірі, цієї суми не вистачає навіть на засоби гігієни. Позивачка стверджувала, що відповідач працює, має достатній дохід, однак за місцем його роботи аліменти з нього не стягуються, що свідчить про те, що відповідач приховує свої доходи. Фактично син перебуває на утримання позивачки. На сьогоднішній день, дитина підросла та витрати на її утримання суттєво збільшилися. Відповідач добровільно відмовляється збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2020р. на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. 09.08.2022р. в порядку ст. 178 ЦПК України до суду надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач посилався на те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Посилання на наявність у відповідача нерухомого майна не відповідає дійсності, оскільки квартира [ADDRESS] хоча й належить обом сторонам по Ѕ частині, однак нею одноособово користується позивачка і між сторонами наявний судовий спір щодо визначення порядку користування спільним майном. Відповідач працює та його середній дохід становить 6 045грн.55коп. на місяць, як ФОП відповідач не зареєстрований. Крім того, відповідач на підставі договору оренди сплачує орендну плату у розмірі 2 500грн., оскільки в квартирі залишилася проживати позивачка з сином. Дійсно, відповідач має транспортний засіб Форд Фієста, однак це не новий автомобіль і він потребує значних витрат на ремонт на паливо. Посилаючись на те, що позивачка працює, однак жодних доказів її матеріального стану суду не надала, а також приймаючи до уваги, що майновий стан відповідача не покращився, просив відмовити в задоволенні позову (а.с.№56-60). 23.09.2022р. до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , які за змістом є аналогічні відзиву. В цих письмових поясненнях відповідача наголошував, що його матеріальний стан не змінився, а тому відсутні підстави для зміни розміру аліментів (а.с.№67-71). 06.10.2022р. до суду надійшли письмові пояснення позивачки на письмові пояснення відповідача, в яких вона посилалася на те, що відповідач має нерухоме майно та може його частину продати аби забезпечити сина аліментами. Крім того, відповідач має сторінку в Instagram, яка називається Fiesta_shar_dp (продаж кульових кульок), отже відповідач отримує дохід, з якого не сплачує аліменти. Також позивачка зазначила, що якщо відповідач не має можливості обслуговувати транспортний засіб, він може його продати. Крім того, дитині потрібний дитячий садочок, оскільки позивачка працює з 09.00 год. до 18.00 год. та їй нема з ким залишити сина. Позивачка просила прийняти до уваги, що в середньому на дитину витрачається близько 10 000грн. - 15 000грн. і відповідач матеріальної допомоги регулярно не надає, вихованням дитини не займається (а.с.№75-79). Правом на подачу відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив у відповідності до ст.ст. 179-180 ЦПК України сторони не скористалися. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін у сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Шевченківським районним у м. Дніпрі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серія [NUMBER] від 28.01.2020р. (а.с.№11). Малолітній син проживає разом із позивачкою, що підтверджується рішенням виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради від 24.07.2020р. № 199 (а.с.№17) та не заперечується відповідачем, отже в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. 02.04.2020р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська був виданий судовий наказ по цивільній справі № 201/2467/20, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі заяви з 12.03.2020р. Згідно довідки державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4125/3 від 28.06.2022р. в період з 01.01.2022р. по 28.06.2022р. відповідач сплатив аліменти в загальному розмірі 8 299грн. 01коп., тобто в середньому розмір аліментів, що сплачуються на місяць, становив 1 383грн. 16коп. Відомостей про наявність у відповідача заборгованості по аліментам довідка не містить (а.с.№14). Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2020р. по цивільній справі № 201/2206/20 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти до досягнення сином трьох років у розмірі 1/8 частини (а.с.№82). Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачка фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу відповідача на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014р. у справі № 6-143цс13 зазначає, що як розмір аліментів, так і спосіб їх стягнення визначаються судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому, право застосування норми закону належить виключно суду. Враховуючи висновки Верховного Суду України та положення ст. 184 СК України визначення розміру твердої грошової суми належить виключно суду з урахуванням встановлених по справі фактичних обставин та наданих сторонами доказів на підтвердження цих обставин. Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом під час визначення розміру аліментів, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підтвердження витрат на утримання сина позивачкою надані квитанції за липень 2022р. та перелік продуктів харчування та інших витрат, який становить в загальному розмірі суму -14 114грн. 03коп. (а.с.№30-35, 41-55). На підтвердження розміру доходу, позивачкою не надано жодного доказу. Відповідачем на підтвердження доходів надані: довідка ТОВ «Велмар Груп», згідно якої за неповний робочий день у період з 01.01.2022р. по 30.06.2022р. загальний дохід позивача складає -18 561грн. 25коп., що в середньому становить 3 093грн. 54коп. на місяць (а.с.№61); довідка «ТК КС», згідно якої відповідач працює неповний робочий день та отримав за період з 11.08.2021р. по 31.06.2022р. дохід 52 533грн. 33коп., що в середньому становить 4 775грн. 75коп. на місяць (а.с.№62). Тобто загальний середньомісячний дохід відповідача становить близько 7 869грн. 69коп. Крім того, з наданої позивачкою копії сторінки Fiesta_shar_dp вбачається, що відповідач здійснює діяльність щодо продажу шарів, оскільки дана сторінка містить його номер телефону [NUMBER] , що відповідає його номеру, вказаному у відзиві. Відповідачем дана інформація не спростована належними та допустимими доказами, а тому суд критично відноситься до посилань відповідача, що він не здійснює підприємницьку діяльність. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022р. прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2 100 гривень, з 1 липня - 2 201 гривня, з 1 грудня - 2 272 гривні). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже спосіб присудження аліментів може бути змінено лиже за згодою (заявою) одержувача. З поданих відповідачем доказів вбачається, що він працює, отримує дохід та сплачує аліменти на утримання сина, розмір яких становить майже мінімально встановлений - 50% від прожиткового мінімумі (1 100грн. 50коп.) - 1 383грн. 16коп., а тому суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000грн., з урахуванням наданих сторонами доказів та враховуючи вік дитини і встановлену можливість відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі за рахунок підприємницької діяльності. Підстав для стягнення аліментів у розмірі 5 000грн. щомісячно, на чому наполягала позивачка, немає, оскільки на батьків законом покладені рівні обов`язки щодо належного забезпечення та утримання сина, між тим, позивачкою не доведена її фінансова можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 5 000грн. щомісячно. Наявність у відповідача на праві власності нерухомого та рухомого майна, не може бути врахована при визначені розміру аліментів, оскільки це майно існувало у відповідача і на момент видачі судового наказу про стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, наполягаючи на стягненні аліментів у розмірі 5 000грн. щомісячно, позивачка включає до них витрати на дитячий садок або оплату послуг няні, втім, жодних доказів на підтвердження того, що дитина відвідує дитячий садочок або позивачкою укладено договір про надання послуг няні, суду не надано. При визначенні розміру аліментів, судом враховано, що розмір аліментів у розмірі 3 000грн. щомісячно з урахування віку дитини та умовного прикладу розрахунку прожиткового мінімуму у розрахунку на місяць на одну особу для дітей до 6 років (Методика визначення прожиткового мінімуму, затверджена наказом Державної служби статистики України Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Міністерства соціальної політики України від 03.02.2017р. № 178/147/31) буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Отже, цим рішенням суду слід змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] з ј частки від заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму 3 000грн. щомісячно. Також, рішенням суду слід видати виконавчий лист, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , уродженця м. Дніпропетровська, аліменти на утримання його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, у розмірі 3 000грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини - [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , починаючи стягнення аліментів у цьому розмірі від дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, рішенням суду слід відкликати судовий наказ Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2020р. по цивільній справі № 201/2467/20 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , аліментів на утримання його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня подачі заяви з 12.03.2020р. В задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 595грн. 44коп. (992грн. 40коп. (розмір судового збору, який позивачка мала сплатити при подачі позову) * 3 000грн. (розмір стягнутих аліментів) : 5 000грн. (сума аліментів, яка була заявлена)). В іншій частині, судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 396грн. 96коп., суд вважає необхідним на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України у зв`язку з відмовою позивачці у певній частині позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 180 - 182, 184, 192 СК України, постановою Верховного Суду України від 05.02.2014р. у справі № 6-143цс1318, ст.ст. ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,

Outcome: partial