Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме ордеру № 50 на вселення в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . А також, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що позивачем було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, відсутністю відомостей щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями, які могли б дати згоду на таке прийняття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник відповідача житлово будівельного кооперативу № 4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко Максим Михайлович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що уточненний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2022 року позовну заяву [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області, житлово будівельного кооперативу № 4, третя особа приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко Максим Михайлович про визнання права власності на спадкове майно в частині вимог щодо встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме ордеру № 50 на вселення в квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Ізмаїльської міської ради Одеської області, житлово будівельного кооперативу № 4, третя особа приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко Максим Михайлович про визнання права власності на спадкове майно та призначити справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Статтею 15 Закону України «Про власність» (який діяв на час повної сплати внеску квартири) член ЖБК, який повність вніс свій пайовий внесок за квартиру надану йому в користування, набуває право власність на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішення спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід враховувати, що при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлового будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи яка має право на частку пайових внесків, виникає право власності на відповідну частину квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки наданої головою правління житлово будівельного кооперативу № 4, від 15.01.2022 року за № 03, [PERSON] дійсно є членом житлово будівельного кооперативу № 4, розташованого за адресою: [ADDRESS] та мешкає у квартирі [ADDRESS] . Пайовий внесок виплачений в повному обсязі 31.03.1991 року. До жовтня 1987 року пай виплачувався [PERSON] , а після її смерті пайові внески сплачувалися її сином [PERSON] до повного погашення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 70244263 від 05.10.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України \~після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.03.1982 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.01.2020 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою головою правління житлово будівельного кооперативу № 4, від 04.07.2022 року за № 002, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. В свою чергу, [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому вважається такою, що фактично не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно до якої входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яку він фактично прийняв після смерті батька [PERSON] , але юридично не встиг оформити свої спадкових прав. За життя спадкодавцеь заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти спадкові договори) за № 66819670 від 12.10.2021 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що \~упершу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.01.2020 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.08.2020 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] разом із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме станом на 01.07.2019 року. А також, за [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] право власності на автомобіль марки AUDI A4, РІК ВИПУСКУ 2002, державний номер [NUMBER] та на автомобіль марки KIA SORENTO, рік випуску 2009, державний номер [NUMBER] . Внаслідок чого, позивач [PERSON] вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved