Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Енерго Сервіс Груп» про захист прав споживачів, у якому просив зобов`язати ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" письмово укласти з ним договір про надання послуг теплопостачання та гарячого водопостачання; визнати неправомірною відмову ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" надавати послугу гарячого водопостачання; стягнути з ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" майнову шкоду за вимушено використану електроенергію; стягнути з ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з 18 квітня 2019 року є орендарем квартири [ADDRESS] . За умовами договору оренди орендар від свого імені зобов`язаний укладати договори з організаціями, які надають комунальні послуги. Вказує, що неодноразово звертався до ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" з пропозиціями щодо укладення договору теплопостачання та постачання гарячої води, однак відповідач уникає підписання договорів. У зв`язку з відсутністю гарячої води, позивач змушений був нагрівати воду за допомогою електричних приладів, внаслідок чого відбулася переплата за електроенергію у розмірі 75,60 грн. Відсутність нормального режиму споживання гарячої води та необхідність судового захисту порушеного права завдало моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює в розмірі 3600,00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача вказану шкоду. Відповідач 28.09.2021 року подав до суду відзив, де зазначив, що відповідні спірні питання між сторонами вже були вирішені Київським апеляційним судом, яким у задоволенні аналогічного позову [PERSON] відмовлено. Позивач в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 2019 року, належить на праві власності [PERSON] 18 квітня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди квартира, відповідно до умов якого орендодавець передав орендарю в строкове платне користування квартиру [ADDRESS] . Згідно з додатком № 1 до договору оренди квартири від 18 квітня 2019 року орендар самостійно і від власного імені укладає угоди з організаціями, які надають комунальні послуги (пункт 1). Між сторонами здійснювалася переписка щодо укладання договору на постачання тепла та гарячої води. Згоди щодо укладання договору сторонам досягти не вдалося, що на думку позивача завдало йому шкоди і стало приводом для звернення до суду. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Законом України "Про теплопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). За змістом статті 24 Закону України "Про теплопостачання" одним із основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Відповідно до частини 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом (частина 2 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). За змістом частини 4 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Наведене дає підстави для висновку, що при укладенні договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Зміст договору про надання житлово-комунальних послуг не може суттєво відрізнятись від змісту типового договору. Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: перелік послуг; вимоги до якості послуг; права і обов`язки сторін; відповідальність сторін за порушення договору; ціна послуги; порядок оплати послуги; порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання (частина 3 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Як зазначено у частині 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором (стаття 5 ЦПК України). Згідно з частиною 4 статті 12 ЦПК України суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення чи не вчинення процесуальної дії, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. При цьому відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім того, статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статей 12, 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Як установлено судом, в будинку [ADDRESS] створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Данченка 30" (ідентифікаційний код юридичної особи 42962597), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Газова котельня в будинку [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП". Договір про надання житлово-комунальних послуг, зокрема щодо теплопостачання та постачання гарячої води, між сторонами не укладено. Разом з тим, ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" запропоновано власнику і орендодавцю квартири ознайомитись з договором про надання послуг з постачання теплової енергії, підписати його та повернути один примірник ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП". Позивач, як орендар квартири, запропонував ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" укласти договір про надання послуг постачання теплової енергії та постачання гарячої води. ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" запропонувало позивачу прибути до офісу товариства для укладення договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Також у листі роз`яснено, що в будинку створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку і питання про надання послуг з гарячого водопостачання має бути вирішено на загальних зборах. ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" направило за адресою квартири типовий договір про надання послуг постачання теплової енергії для підписання і повернення одного примірника. Таким чином, судом встановлено, що позивачу неодноразово пропонувалося підписати договір про надання послуг постачання теплової енергії, однак останній не вчинив дій щодо укладення відповідного договору, а тому відсутні підстави для визнання дій ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" щодо відмови в укладенні вказаного договору неправомірними та зобов`язання їх вчинити. Стосовно зобов`язання ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" укласти договір про надання послуг гарячого водопостачання, суд зазначає таке. З наявних в матеріалах справи листів ТОВ "ЕНЕРГО СЕРВІС ГРУП" убачається, що при наданні послуг з гарячого водопостачання у виконавця послуг виникають певні труднощі, які пов`язані з відсутністю відповідного рішення з цього питання зборів співвласників ОСББ "Данченка 30". Згідно статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. У матеріалах справи відсутнє відповідне рішення загальних зборів співвласників ОСББ "Данченка 30" щодо порядку та форми укладення договорів з гарячого водопостачання, а тому вирішення позовної вимоги про зобов`язання відповідача укласти такий договір з індивідуальним споживачем є передчасним. Крім того, ОСББ "Данченка 30" не залучено до участі у даній справі, відповідного клопотання про його залучення матеріали справи не містять. Спірне питання певною мірою стосується прав і обов`язків ОСББ "Данченка 30", що у сукупності зі встановленими обставинами справи та суб`єктним складом учасників справи, унеможливлює його вирішення. Тому, судом вбачається, що оскільки факту неправомірної поведінки відповідача не встановлено, підстави для стягнення матеріальної або моральної шкоди відсутні.

Outcome: dismissed