Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом, мотивуючи тим, що між позивачем страховою компанією та відповідачем 02.08.2017 року було укладено договір страхування транспортних засобів №АК7056670, предметом якого було страхування автомобіля марки Mazda, державний реєстраційний знак [NUMBER] . 12.08.2017 року в м. Чорноморське, на перехресті дороги Т 16-41, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Ford, державний реєстраційний номер\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] \~ (потерпілого) та застрахованого автомобіля\~ під керуванням відповідача. 18.12.2017 року постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..ст. 124, 122-4, 130 КУпАП. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату на користь потерпілого, в межах ліміту відповідальності, в розмірі 100000 гривень. Таким чином до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача. Позивач вказує, що за період з 26.06.2019 року по 19.01.2021 року відповідачем в погашення заборгованості було здійснено 14 платежів на загальну суму 41000 гривень, тому станом на день подачі позову відповідач повинен сплатити позивачу залишок в розмірі 59000 гривень. Просив стягнути вказану суму та судовий збір. В судові засідання представник позивача не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За змістом позову представник позивача просив суд розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами справи, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач з`явився в судове засідання призначене на 27.09.2022 року, просив про відкладення судового розгляду з тієї підстави, що лише 21 вересня 2022 року відповідач ознайомився з матеріалами справи, бажає отримати правову допомогу та залучити адвоката. В подальшому 04.10.2022 року відповідач повторно ознайомлювався з матеріалами справи в суді, 11.10.2022 року подавав суду клопотання про відкладення судового розгляду. Розгляд справи відкладено на 09.11.2022 року, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток за місцем його реєстрації. Розгляд справи було неодноразово відкладено за клопотанням відповідача. Тому правових підстав для повторного відкладення розгляду справи судом не встановлено. У строк встановлений судом відповідача відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з постанови Івано-Франківського міського суду міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2017 року по справі № 344/12417/17, 12 серпня 2017 року о 16.50 години на перехресті автодороги Т 16-41 (Овідіополь-Дальник-Санжійка) виїжджаючи з вул. 1-го Травня м. Чорноморськ, [PERSON] порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме, керував автомобілем «Mazda Premacy» д.н.з. [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП. Крім того, 12 серпня 2017 року о 16.50 години на перехресті автодороги Т 16-41 (Овідіополь-Дальник-Санжійка) виїжджаючи з вул. 1-го Травня м. Чорноморськ Матюшевський С.В. керуючи автомобілем «Mazda Premacy» д.н.з. [NUMBER] на нерівнозначному перехресті не надав перевагу в русі автомобілю «Ford» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу «Mazda Premacy» д.н.з. [NUMBER] застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК7056670 від 02.08.2017 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 3 п. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно звіту спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості відновлення ремонту автомобіля № 08-010 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Ford\~ Focus» державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 238886,23. Страхова та потерпілий погодили суму страхового відшкодування в розмірі 100000 гривень, що підтверджується копією страхового акту № UA2018071800014/L01/01 від 24 липня 2018 року. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 100000 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення № 19004 від 27 липня 2018 року. В матеріалах наявна копія звернення [PERSON] до позивача від 15.03.2019 року за змістом якої просив надати можливість розстрочки здійснення виплати страхового відшкодування по регрес ній вимозі. Згідно бухгалтерської довідки [PERSON] за період\~ з 26.06.2019 року по19.01.2021 року сплатив 41000 гривень. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом підпункту «а» пункту 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик\~ після\~ виплати\~ страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника\~\~\~ або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо\~ він\~ керував транспортним засобом у\~ стані алкогольного,\~ наркотичного\~ чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, оскільки останній спричинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України,\~ з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою суду від 18 грудня 2017\~ року, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 59000 гривень, з врахуванням того що за період\~ з 26.06.2019 року по19.01.2021 року відповідач сплатив позивачу 41000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів того, що сума виплаченого страхування є завищеною. Правом клопотати перед судом про проведення експертизи вартості матеріального збитку відповідач не скористався. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 15, 979, 988, 993, 1191, 1192 ЦК України,

Outcome: approved