Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Кредитна спілка «Шанс-Плюс» звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та до [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 71497,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2020 р. між КС «Шанс-Плюс» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту за №2812. Відповідно до умов договору, відповідачу [PERSON] надано кредит в розмірі 49500 грн. з терміном сплати на 18 місяців, до 22.04.2022 р. Зазначає, що виконання зобов`язання по кредитному договору було забезпечено договорами поруки від 22.10.2020 р., який укладені між позивачем, [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] не дотрималася графіку погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 09.09.2022 р. в сумі 71497,71 грн., з яких: 26901,23 грн. тіло кредиту, 19846,48 грн. відсотків,24750 грн. штраф у розмірі 50%. Ухвалою від 20.09.2022 р. позовну заяву прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 11.10.2022 р. судове засідання відкладено на 25.10.2022 р. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання без участі його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, правом на подання відзиву не скористались. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення про виклик в суд та оголошенням на офіційному сайті Судова влада. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулась до позивача з заявою про надання споживчого кредиту в сумі 49500 грн. строком на 18 місяців. 22.10.2020 року між КС «Шанс-Плюс» та [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Крім того, 22.10.2020 р. між КС «Шанс-Плюс» та [PERSON] підписано договір про споживчий кредит № 2812. Відповідно до п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику споживчий кредит у сумі 49500 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначеих договором. Кредит надається строком на 18 місяців, від дати надання позичальнику кредиту (п. 2.1). Відповідно до п. 3.1 Договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключення дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється графіком платежів, що є невід`єсною частиною договору (п. 3.3). Відповідно до п. 7.3 Договору, у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання або порушення виконання позичальником своїх зобов`язань, встановлених п. 2.4 Договору, до позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми, одержаної споживачем за таким договором. Позичальник зобов`язується повернути витрати, які кредитодавець поніс для досудового врегулювання сплати кредитного боргу, а саме, листування, виїзд по місцю проживання боржника (п. 7.4). Сторонами підписаний Додаток № 1 до договору, яким встановлено графік сплати кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. В забезпечення виконання кредитного договору, 22.10.2020 р. між КС «Шанс-Плюс», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №2812. Крім того, 22.10.2020 р. між КС «Шанс-Плюс», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №2812. Відповідно до умов договорів поруки, поручитель зобов`язується перед КС «Шанс-Плюс» в повному обсязі та на умовах встановлених договором за: належне виконання боржником обов`язків, що виникають із кредитного договору№ 2812 від 22.10.2020 р. (п. 1.1.1). Відповідно до п. 2.1 Договорів, відповідальність поручителя настає в тому разі, якщо боржник не виконує або неналежно виконує грошове зобов`язання. Поручитель відповідає по зобов`язанням боржника в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та відшкодування збитків, завданих внаслідок невиконання, або неналежного виконання з боку боржника умов кредитного договору (п. 2.3). На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 49500 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордера від 22.10.2020 р. Однак, [PERSON] договірні зобов`язання в частині повернення кредитних коштів не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогами про повернення кредитних коштів. Однак, вказані вимоги залишились без відповіді та задоволення. Згідно розрахунку позивача заборгованості за кредитним договором №2812 від 22.10.2020 року, станом настаном на 09.09.2022 р. становить 71497,71 грн., яка складається з: 26901,23грн. тіло кредиту, 19846,48 грн. відсотків, 24750 грн. штраф у розмірі 50%. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступне. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови кредитного договору та надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в сумі 49500 грн. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушено умови договору в частині виконання платіжних зобов`язань, а саме: позичальник своєчасно не сплачував суму, яку він повинен сплатити у визначених графіком строки, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем за тілом кредита в сумі 26901,23 грн. Така заборгованість відповідачем не спростована. За таких обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення 26901,23 грн. заборгованості по тілу кредиту. Щодо позовних вимог в частині стягнення 19846,48 грн. відсотків, суд враховує наступне. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 3.1 Договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 72% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Разом з тим, договір передбачає, що кредит надається строком на 18 місяців від дати надання позичальнику кредиту. Крім того, узгодженим сторонами графіком погашення кредиту, передбачено щомісячне проведення платежів до 22.04.2022 р.. З розрахунку позивача вбачається, що ним нараховані 72% річних на суму заборгованості 26901,23 грн. за період з 01.09.2021 р. по 09.09.2022 р. У постанові від 04.02.20 р. у справі № 912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки, позика надавалась строком на 18 місяців до 22.04.2022 року, тому до цієї дати у кредитодавця наявне право на нарахування процентів за користування кредитними коштами. Після цієї дати кредитор має право нараховувати відсотки за прострочення виконання зобов`язання. А відтак, суд дійшов висновку, що строк кредитування відповідача є таким, що закінчився 22.04.2022 р., як і закінчилося його право законно користуватися позиченими коштами, а тому вимога позивача про нарахування відсотків за користування кредитом після 22.04.2022 р. є безпідставною. \~За таких обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача 12417,3 грн. відстоків за користування кредитом, в частині стягнення 7429,18 грн. відсотків слід відмовити. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. 7.3 Договору, у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом та суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання або порушення виконання позичальником своїх зобов`язань, встановлених п. 2.4 Договору, до позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми, одержаної споживачем за таким договором. Враховуючи наведене, суд погоджується з обгрунтованістю позовних вимог в частині стягнення 24750 грн. штрафу. Разом з тим, як встановлено судом 22.10.2020 р. в забезпечення виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором між КС «Шанс-Плюс», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №2812. Крім того, 22.10.2020 р. між КС «Шанс-Плюс», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №2812. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України). Таким чином, оскільки зобов`язання позичальника - [PERSON] перед позивачем, строк виконання яких настав, не виконані, отже поручителі [PERSON] та [PERSON] , як солідарні боржники відповідають перед кредитором за порушення зобов`язання боржником [PERSON] у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів та штрафу. Вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] основного боргу в розмірі 26901,23 грн., 12417,3 грн. відсотків, 24750 грн. штрафу в розмірі 50% є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В частині стягнення 7429,18 грн. відсотків слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial