Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

У червні 2022 року акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з вимогами до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2016 року стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором кредиту №2007-086 від 28.04.2007 у розмірі 37\~827,29 доларів США, що за курсом НБУ від 24.06.2015 становить 814\~043,28 грн., судовий збір в розмірі 12\~210,65 грн., а всього 826\~253,93 грн. З огляду на те, що станом на квітень 2022 року рішення суду не виконано, позивачем, у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, нараховано 3% річних на суму заборгованості, за період з 25 вересня 2015 року по 11 квітня 2022 року яка становить 3\~179.08 доларів США, що за курсом НБУ від 11.04.2022 складає 92\~988, 09 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 26.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі, за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідачів. На їх адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачам подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Проте будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] та\~ [PERSON] до суду не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.02.2016 за результатами розгляду цивільної справи №200/20956/15 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] ухвалено рішення про солідарне стягнення заборгованості з останніх у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору №2007-086 від 28.04.2007 яка станом на 24.06.2015 становить 37\~827,29 доларів США, що за курсом НБУ від 24.06.2015 становить 814\~043,28 грн. Згідно з копією кредитного договору №2007-086 від 28.05.2007, строк дії договору до повного виконання зобов`язань. Відповідно до копії позову,за результатами розгляду якого 17.02.2016 було ухвалено вищезазначене судове рішення, заборгованість за тілом кредиту становить 16\~190,37 доларів США. Згідно з копією постанови про повернення виконавчого документа від 26.10.2019 (ВП №55245010), виконавчий лист виданий на виконання заочного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 повернуто без виконання. Так,за змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2016 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Відповідно до висновку ВП/ВС викладеного у постанові від 16.01.2019 прийнятій за результатами розгляду справи № 464/3790/16-ц (14-465цс18), 3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Отже,\~враховуючи,\~що судове\~рішення про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором відповідачами\~не виконано,\~то з\~урахуванням меж\~заявлених позивачем\~вимог із\~відповідачів,\~солідарно,\~підлягають стягненню\~3%\~річних у\~розмірі 3\~179,08\~доларів США,\~які розраховані\~наступним чином\~(з\~25.09.2015\~ дата\~до якої\~було стягуто\~суму боргу\~за рішенням\~суду по\~11.04.2022): сума боргу (16\~190,37 доларів США непогашене тіло кредиту) х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення (2 391 днів). В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~481,00 грн. рівними частинами. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved