Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

03 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . 11 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги щодо виконання грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Крім того, з 01 травня 2018 року відповідач не виконує зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 17 283 грн. 62 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 0,00 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті з 01 травня 2018 року у розмірі 20 208 грн. 50 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води спожиті з 01 травня 2018 року у розмірі 0,00 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та судові витрати. 28 серпня 2021 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва цивільна справа № 760/20459/21 направлена до Дніпровського районного суду міста Києва, на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України. 15 грудня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано у Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська 4-В) належним чином завірені матеріали щодо права власності/користування об`єкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 22 лютого 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Зайцев І.Ю. направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідачка [PERSON] є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.09.2002 року, виданого Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою, інша Ѕ частини квартири належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2021 року. Просить застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволені позовних вимог до [PERSON] в повному обсязі. Шляхом моніторингу сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, суду стало відомо про рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року у цивільній справі № 760/22326/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування жилим приміщенням у квартирі у задоволенні позову - відмовлено. Відповідачка в якості доказу надала постанову Київського апеляційного суду від 07.11.2019 року під головуванням Савченка С.І. , суддів Верланова С.М., Мережко М.В., з резолютивної частини якої вбачається: «Апеляційну скаргу [PERSON] - задовольнити. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року скасувати і ухвалити нове. Позов задовольнити. Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши в обособлене користування [PERSON] жилу кімнату площею 19,6 кв.м., [PERSON] виділити в обособлене користування жилу кімнату площею 15,3 кв.м., жилу кімнату площею 21,8 кв.м. та підсобні приміщення (кухню, санвузол, коридор) залишити у спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] », яке станом на 07.11.2019 року набрало законної сили. Отже, з урахуванням розміру частин у праві власності на квартиру, відповідачу [PERSON] належить право користування житловою площею 19,6 кв.м., а відповідачу [PERSON] - 15,3 кв.м.» 27 квітня 2022 представник позивача КП «Київтеплоенерго» - Смілик Т.М. направила до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить відзив відповідача залишити без задоволення, а позовні вимоги позивача задовольнити повністю. Зазначала, що підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Обчислення строків позовної давності повинно розпочинатися з моменту укладення між позивачем та ПАТ «Київенерго» договору про відступлення права вимоги №602-18 від 11 жовтня 2021 року. Також вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності згідно п.12 розділу «Прикінцеві та перехідних положень» ЦК України. У відповідність до вимог ст.322 ЦК України відповідачка, яка є власником Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , у спірний період зобов`язана оплатити заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №261346587 від 14.06.2021, квартира кв. [ADDRESS] , належить на праві приватної часткової власності [PERSON] - 1/2 частки квартири та інша 1/2 частки квартири - [PERSON] 27 квітня 2022 року представник позивача Смілик Т.М. направила до суду клопотання про залучення співвідповідача - [PERSON] . 13 червня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва клопотання представника позивача Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - задоволено. Залучено як співвідповідача [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) до участі у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 26 жовтня 2022 року представник позивача Білик І.О. подала до суду заяву, в якій зазначає, що станом на 19.09.2022 року заборгованість у квартирі [ADDRESS] з урахуванням оплати відповідача до 31.08.2022 року становить: - заборгованість за надані до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 283,62 грн., - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 981,12 грн., також підлягає стягненню сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. 10 листопада 2022 року представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить відмовити в повному обсязі щодо позовних вимог до [PERSON] та стягнути всю суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з іншого відповідача [PERSON] , оскільки [PERSON] сплачувала Ѕ частину комунальних платежів, відповідно до своєї частки та не може нести подвійну відповідальність. На підтвердження сплати відповідачкою [PERSON] Ѕ частини комунальних послуг за централізоване опалення надає виписку по рахунку та чеки про оплату за централізоване опалення за період з 01.05.2018 року по 31.05.2021 року. 10 листопада 2022 року представник позивача Білик І.О. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що відповідачкою [PERSON] сплачено Ѕ нарахувань за надані послуги з централізованого опалення за адресою: кв. [ADDRESS] (платежі враховані у розрахунках до позовної заяви). Відповідач [PERSON] є власником Ѕ частини кв. [ADDRESS] та останній не здійснює оплату наданих комунальних послуг. Просила суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за надані до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 283,62 грн., - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 981,12 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн. та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , що підтверджується обставинами, встановленими постановою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року у цивільній справі № 760/22326/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування жилим приміщенням у квартирі, яке станом на 07.11.2019 року набрало законної сили. Відповідно до вимог ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 18 ЦПК України, встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. Відповідачі є власниками та споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ч. 1 ст. 2 якого предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач) (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Судом встановлено, що 28 березня 2018 року в газеті «Хрещатик» № 34 (5085) опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. 11 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 602-18, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги щодо виконання грошових зобов`язань з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони є співвласниками кв. [ADDRESS] і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідачка [PERSON] , якій належить Ѕ частини квартири, у період з 01.05.2018 по 31.05.2021 року, сплатила половину суми заборгованості з централізованого опалення, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями та виписками з банківського рахунку. Представник позивача в заяві від 26.10.2022 року просив: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Київтеплоенерго» - заборгованість за надані до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 17 283,62 грн., - заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 981,12 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн. та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн., відповідно до розрахунку заборгованість у квартирі [ADDRESS] станом на 19.09.2022 року з урахуванням оплат відповідача [PERSON] . Представник позивача в заяві від 10.11.2022 року, з урахуванням наданих відповідачкою [PERSON] доказів на підтвердження сплачених виключно нею Ѕ нарахувань за надані послуги з централізованого опалення, які були враховані у доданих до позовної заяви розрахунках, просить стягнути саме з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 17 283,62 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті з 01 травня 2018 року у розмірі 12 981,12 грн., оскільки за останнім зареєстровано право власності на 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України). Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. З урахуванням викладеного, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню частково: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомо, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», код ЄДРПОУ 40538421, юридична адреса: 01001, вул. Франка, 5, м. Київ, заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті до 01 травня 2018 року у розмірі 17 283,62 грн., заборгованість за послуги з централізованого опалення спожиті з 01 травня 2018 року у розмірі 12 981,12 грн. Позивачем понесено судові витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 33 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з тим, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав в сумі 33,00 грн. слід відмовити, оскільки, стороною позивача не надано суду доказів на підтвердження вказаної суми, а наявна у справі копія квитанції переконливо не свідчить про те, що позивачем були понесені ці витрати саме у зв`язку із отриманням відповідного витягу відносно відповідача у даній справі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн.

Outcome: partial