Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини із батьком, де третьою особою є Служба у справах дітей Снятинської міської ради, як орган опіки і піклування. Позовні вимоги мотивував тим, що він проживав із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є син [PERSON] [INFO] , однак шлюб між сторонами рішенням Снятинського районного суду від 10.11.2008 було розірвано, сина [PERSON] залишено проживати із матір`ю. При цьому в подальшому між ними знову виникли стосунки від яких у них [INFO] народився син [PERSON] . Позивач зазначає, що за усною домовленістю між ним та відповідачкою діти на даний час проживають із ним, однак задля уникнення майбутніх суперечок між позивачки та відповідачкою, позивачу необхідно рішення суду, яким визначено місце проживання дітей із ним. На підставі наведеного позивач просить визначити місце проживання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача, адвокат Петричка О.Є. подав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги сторона позивача підтримує повністю, розгляд справи просив провести без участі позивача та його представника та зазначив, що сторона позивача згідна на заочний розгляд справи у відсутності відповідачки. Відповідачка подала до суду заяву,\~ у якій зазначила, що на розірвання шлюбу згідна, у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини покладається на розсуд суду, справу просила розглядати без її участі. Служба у справах дітей Снятинської міської ради направили до суду Висновок щодо доцільності визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] із батьком [PERSON] , у якому зазначили, що в інтересах дітей доцільно визначити їх місце проживання із батьком, оскільки діти на даний час проживають із батьком, старший син висловив бажання проживати разом із батьком та молодшим братом. Також в.о. начальника Служби у справах дітей Е.Курилюк, як представник третьої особи, подала до суду заяву, якою зазначений висновок підтримала повністю, зазначила, що у вирішенні даного спору Служба у справах дітей Снятинської міської ради покладається на розсуд суду, розгляд справи просила провести без участі представника третьої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши зібрані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та частково підставним, а тому і підлягає до часткового задоволення за наступних мотивів. Судом встановлено, що: згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] \~ народився [INFO] , про що 12.11.2005 складено актовий запис №96, його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] ; відповідно до Рішення Снятинського районного суду від 10.11.2008 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.07.2004 у відділі РАЦСу Снятинського РУЮ, а.з. №58 розірвано; згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] \~ народився [INFO] , про що 04.08.2017 складено актовий запис №111, його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] ; відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №1243 від 25.08.2022 діти [PERSON] та [PERSON] проживають вз батьком [PERSON] у господарстві по [ADDRESS] . Згідно із Висновку про визначення місця проживання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , наданого на підставі Рішення виконкому Снятинської міської ради №366-22/2022 від 25.10.2022 враховуючи, що діти [PERSON] , 2005 р.н., за своїм бажанням, та малолітній [PERSON] 2017 р.н. проживають із батьком [PERSON] , який забезпечує їх всім необхідним для виховання та розвитку, при цьому їх мати [PERSON] планує виїхати за межі України та забрати дітей із собою, а тому Служба у справах дітей Снятинської міської ради, враховуючи інтереси дітей вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У висновку також зазначено, що старший син [PERSON] , якому на даний час уже виповнилося 17 років висловив своє бажання проживати із батьком, і не має бажання виїжджати за межі України , міняти школу і залишати друзів, при цьому не хоче розлучатися із молодшим братом. Відповідно до п.14 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно із вимогами ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На підставі наведеного, оскільки судом не встановлено обставин, які б могли стати підставою для відмови позивачу у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] 2017 р.н. разом з батьком, а тому враховуючи вік дітей, тривале їх проживання разом із батьком, суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] із батьком [PERSON] , що відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини. Однак, враховуючи, що [PERSON] , 2005 р.н. вже досяг 17 років, а тому він сам обирає з ким із батьків йому проживати, а тому суд не вправі визначати місце його проживання, отже у задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання [PERSON] 2005 р.н. слід відмовити. На підставі викладеного та ст.ст. 160, 161 СК України,

Outcome: dismissed