Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

В лютому 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про припинення (розірвання) договору оренди землі від 10.12.2010 року із змінами, внесеними згідно додаткової угоди від 16 серпня 2019 року, стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою в розмірі 22079 грн. 58 коп. та відшкодування грошової компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 00 коп. В обгрунтування позову вказувала, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 2,54 га, кадастровий номер 6820984300:03:015:0003, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області. Зазначала, що 10.12.2010 року між нею та СФГ "Личівка", в особі голови Рудюка М.С., укладено договір щодо оренди даної земельної ділянки, який зареєстрований 14.12.2010 року у Волочиському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК за №041075000050. Згідно додаткової угоди від 16 серпня 2019 року до договору оренди внесено зміни, а саме строк дії договору продовжено до 31.12.2030 року, розмір орендної плати встановлено в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 11039 грн. 79 коп. на рік. Право оренди зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора від 13.02.2020 року, індексний номер 51111862. Починаючи з 2020 року відповідач систематично не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим заборгованність за 2020-2021 роки становить 22079 грн. 58 коп. 25 січня 2022 року вона звернулась до відповідача із пропозицією про досудове врегулювання спору, яка залишена ним без відповіді. Посилаючись на норми положень ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі", п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України просила суд розірвати зазначений договір оренди землі. Крім того, вказувала, що вона має інвалідність 2-ої групи та потребує коштів на лікування. Систематична несплата орендної плати завдала їй моральної шкоди, яка виразилася у моральний стражданнях та необхідністі звернення за захистом порушених прав до суду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідача та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, про наявність поважних причин неявки суд не повідомили. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час укладання та реєстрації договору оренди) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" було передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. За положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Судом встановлено, що відповідно до державного акта серії ЯГ №145124 [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,54 га, кадастровий номер 6820984300:03:015:0003, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с. 8). 10 грудня 2010 року між [PERSON] та СФГ "Личівка", в особі голови Рудюка М.С., укладено договір щодо оренди земельної ділянки, який зареєстрований 14.12.2010 року у Волочиському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК за № 041075000050 (далі - Договір) (а.с. 9-10). Відповідно до п. 11 Договору орендна плата вноситься у строк до 31 грудня. Пунктом 28 Договору визначено права орендодавця, зокрема, право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 37 Договору встановлено, що умовами розірвання договору в односторонньому порядку є систематична невиплата орендної плати орендарем орендадавцю. 16 серпня 2019 року сторони уклали додаткову угоду до даного Договору оренди, в якій дійшли згоди про продовження до 31.12.2030 року строку дії Договору оренди, встановлення орендної плати в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, вказавши, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за цим договором становить 110397 грн. 93 коп. (а.с. 11). 25 січня 2022 року позивачка направила на адресу відповідача пропозицію досудового врегулювання спору щодо виплати їй заборгованості із сплати орендної плати в сумі 22079 грн. 58 коп. та підписання додаткової угоди про дострокове розірвання договору (а.с. 12-14). Відповідач не надав письмових заперечень проти доводів позивачки щодо невиплати їй орендної плати за 2020 та 2021 роки та не вказав обставин про наявність у нього доказів стосовно виплати орендної плати згідно спірного договору оренди землі. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачкою орендної плати за 2020 та 2021 роки. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по орендній платі за 2020 та 2021 роки у розмірі 22079 грн. 58 коп., виходячи з нормативної грошової оцінки землі у сумі 110397 грн. 93 коп., із урахуванням утриманння податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які підлягають сплаті відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивачки щодо розірвання договору оренди землі підлягає задоволенню, оскільки СФГ "Личіка" систематично протягом двох років не проводило сплату орендної плати орендодавцю, допускаючи порушення своїх зобов`язань за договором оренди, внаслідок чого позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Твердження позивачки щодо понесених нею моральних страждань внаслідок спричинення їй діями відповідача моральної шкоди, на думку суду, не є достатнім та належним доказом в підтвердження вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Будь-яких інших доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди позивачкою не надано та не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю відповідача та зазначеними в позовній заяві наслідками, пов`язаними з душевними стражданнями позивачки чи погіршенням її стану здоров`я. Також, дійшовши висновку про відмову в позові в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги, що відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язання на підставі статті 611 ЦК України може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування передбачені укладеним договором. Однак, положеннями Закону України "Про оренду землі" та положеннями договору оренди землі не передбачено відшкодування моральної шкоди за невиконання або неналежне виконання умов договору. Позивачка відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1984 грн. 80 коп.

Outcome: partial