Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

02 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві покликається на ту обставину, що 17.04.2006 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області зроблено відповідний актовий запис №396 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, рішенням Володимир-Волинського міського суду від 25.07.202 року шлюб розірвано. З того часу [PERSON] у вихованні дитини практично участі не бере, зловживає алкогольними напоями. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створює умов для отримання нею освіти; під час короткотривалих зустрічей відповідач могла собі дозволити вживати алкогольні напої. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем, дитина знаходиться на його повному утриманні. [PERSON] впродовж навчання дитини абсолютно не цікавилась його станом, у школі не була, з класним керівником не спілкувалась, участі у житті дитини не брала. Вважає, що мати дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню доньки, свідомо нехтує своїми батьківським обов?язками. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачки судовий збір, сплачений ним при подачі позову. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 08 серпня 2022 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. 06 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Устилузької міської ради Володимирського району Волинської області, Котович О.В. до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за фактичним місцем проживання, про що свідчать відповідні поштові відправлення, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки та відзиву на позов не подала. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 17 квітня 2006 року по 25 липня 2012 року, від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження дитини та судовим рішенням. Позивач вказує, що відповідач не проживає з сім`єю ще з 2012 року і не бере жодної участі в утриманні та вихованні доньки. Покладених законом на батьків обов?язків, відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, будь якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачем самостійно. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зібраними у справі доказами стверджується, що відповідач не здійснює належного батьківського піклування, не виконує своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, не виявляє будь-якого інтересу до неї, проживає окремо. Відповідно до довідки, виданої Устилузькою міською радою Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] , який проживає та зареєстрований в [ADDRESS] , сам здійснює догляд за своєю донькою - [PERSON] , [INFO] . З висновку про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав вбачається, що позивач [PERSON] та відповідачка - мати дитини, [PERSON] разом не проживають з 2012 року. Після розлучення дитина проживає разом з батьком, вихованням та утриманням якої батько займається самостійно. [PERSON] не відвідує дитину, вихованням та утриманням дочки не займається, фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов?язків стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини справи підтверджують винну поведінку відповідача [PERSON] і умисне ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, що шкодить правам і інтересам її доньки, негативно впливає на її розвиток. Виходячи з інтересів дитини, за доцільне вважають позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . За таких обставин справи суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, не дбає про її здоров`я, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки та умисно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, що шкодить її правам і інтересам, негативно впливає на її розвиток, що в сукупності є підставою для позбавлення її батьківських прав, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача в користь позивача необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст.ст.150, 164, 165, 180 СК України,

Outcome: approved