Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позиція заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі. Заявник звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаною заявою, на обґрунтування якої зазначає, що вона [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 травня 1998 року зроблено запис за №59, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , виданого 28 травня 1998 року Відділом рагсу Хорольської райдержадміністрації Полтавської області. Після розірвання даного шлюбу у період часу з 28 травня 1998 року позивач продовжувала проживати з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу по 19.04.2006 року в [ADDRESS] , а з 28.04.2006 року по день його смерті [INFO] в [ADDRESS] , що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно та майнові права, зокрема: 1/3 частку квартири загальною площею 62, 7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 грудня 1993 року Покрово-Багачанським ремонтним підприємством. 07.10.2022 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник не з"явився, але в заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України. Врахувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку заінтересованої особи, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 травня 1998 року зроблено запис за №59, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , виданого 28 травня 1998 року Відділом рагсу Хорольської райдержадміністрації Полтавської області. Після розірвання даного шлюбу у період часу з 28 травня 1998 року позивач продовжувала проживати з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу по 19.04.2006 року в [ADDRESS] , а з 28.04.2006 року по день його смерті [INFO] в [ADDRESS] , що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на його спадкове майно та майнові права, зокрема: 1/3 частку квартири загальною площею 62, 7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 грудня 1993 року Покрово-Багачанським ремонтним підприємством. З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори від 17.09.2022 року за Вих.№551/01-16 слідує, що спадкова справа до майна [PERSON] , дата смерті- [INFO] , не відкривалась. На час відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , позивач, [PERSON] , постійно понад 5 років проживала однією сім`єю зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини та прийняла його спадщину. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] понад 5 років з 28.04.2006 року по день його смерті [INFO] в [ADDRESS] , а також факт місця відкриття спадщини повністю підтверджується письмовими поясненнями свідків: [PERSON] , прож. в с. Покровська Багачка Лубенського ( бувшого Хорольського) району Полтавської області; [PERSON] , прож. в с. Березняки Лубенського ( бувшого Хорольського) району Полтавської області. Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Спадкова справа відкривається по місцю відкриття спадщини. Ст. 1221 ЦК України визначає місце відкриття спадщини: Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Останнє постійне місце реєстрації, що може бути підтверджено: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть (п.1.13. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595 зі змінами, надалі «Порядок». Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце надходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч. 2 ст. 1221 ЦК України). У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, факт місця відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 глави 10 Порядку). Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі заяви про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини. Ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» встановлює, що нотаріальні дії вчиняються нотаріусами України в межах нотаріального округу. «Нотаріальний округ територіальна одиниця, в межах яких нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат». Якщо в судовому порядку буде встановлено місце відкриття спадщини, то питання про відкриття спадкової справи та про оформлення свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно вирішуватиметься державним або приватним нотаріусом того нотаріального округу, по якому буде встановлено місце відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса по місцю відкриття спадщини. Стаття 1258 Цивільного кодексу України встановлює черговість спадкування за законом. изначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Для отримання мною цієї спадщини як спадкоємцю четвертої черги ( ст.1264 ЦК України) необхідно встановити у судовому порядку факт мого проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини та факту місця відриття спадщини. Відповідно до статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі про\~встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з вимогами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами п. 7 даної постанови Пленуму ВСУ суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою\~\~про встановлення\~\~цих\~\~фактів,\~\~яка,\~\~у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним\~\~однією\~\~сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. \~Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29 та ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. За правилами ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили (п.1.14 глава 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, що проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. Згідно з з пунктами 21 та 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За даних обставин суд приходить до висновку, що права заявника є доведеним, а тому вимоги підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved