Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01.12.2021 року по справі №363/3151/21 було вирішено стягнути щомісячно із нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2021 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Позивач враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», починаючи з 30 липня 2021 року, на виконання рішення суду від 01.12.2021 року, сплачує аліменти в такому розмірі: З 30.07.2021 року по 30.11.2021 року - 2 510 грн. З 01.12.2021 року по 31.12.2021 року-2 618 грн. З 01.01.2022 року по 30.06.2022 року - 2618 грн. З 01.07.2022 року по 30.11.2022 року -2 744 грн. Зазначив, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача, через війну в Україні, в нього значно погіршився його матеріальний стан - роботодавець ТОВ «ЄВРОТЕХНОЛОГІЇ ГРУП» значно скоротив розмір його заробітної плати. Наразі його доходи становлять розмір мінімальної заробітної плати. Дана обставина підтверджується його довідкою про доходи. Він вже 2 (два) місяці знаходиться без будь-яких засобів для існування. Отримані кошти після всіх відрахувань не забезпечують навіть елементарних потреб у харчуванні. Також зазначив, що в нього ніколи не було умисних намірів не забезпечувати свою дитину. Донька [PERSON] повністю перебуває на його утриманні, він самостійно, без участі колишньої дружини, купує їм продукти харчування, сплачує за розвиваючі гуртки, купує речі, іграшки, оплачує відпочинок своєї дитини. Вказав на ту обставину, що він відсутній в Реєстрі боржників, оскільки до війни добровільно сплачував аліменти на утримання моєї дитини. Однак, через активні бойові дії в березні та квітні його роботодавець не виплатив вчасно заробітну плату, крім того, суттєво її зменшив, через що утворилась невелика заборгованість за два місяці, яка вже повністю погашена. Крім того, просив суд врахувати, що розмір аліментів, що він зараз сплачує [PERSON] , поставили його у скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час кошти, що він отримує від трудової діяльності, менші за прожитковий мінімум і не покривають його витрати навіть на елементарні потреби у харчуванні. На даний достатнього заробітку (доходу) він не має, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить зменшити розмір встановлених судом аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] до 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішення законної сили і до її повноліття. 21 вересня 2022 року до суду надійшов відзив на позову заяву від представника відповідача адвоката Фесенка А.Л., в якому просить суд прийняти рішення, яким у задоволенні [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів - відмовити, оскільки вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. З наданої позивачем довідки вбачається, що він отримує стабільну заробітну плату в розмірі від 10 до 14 тис. гривень щомісячно за виключенням травня та червня місяця 2022 року. Отже отримання заробітної плати за травень та червень місяці в меншому розмірі ніж за попередні місяці, не може свідчити про значні зміни в матеріальному становищі платника. Слід звернути увагу суду на те, що позивач приховує отриманий ним розмір заробітної плати за липень, серпень, половину місяця вересня 2022 року. Касаційний цивільний суд Верховного Суду, розглядаючи справу № 464/3480/17-ц від 21 19 року зауважив про таке, тимчасове безробіття заявника не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною, здоровою людиною. Сплата аліментів позивачем у визначеному судом розмірі ( прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини ( 2744 грн.), який проживає у м. Вишгород ( місто - супутник м. Києва у власній квартирі - новобудова з сучасним ремонтом (спільна часткова власність з відповідачкою), має в користуванні легковий автомобіль, за допомогою якого може утримувати додатковий заробіток (таксі), не є надмірним тягарем для позивача, а його зменшення не відповідає інтересам дитини. На цей час відповідачка вимушена ще знаходитись в республіці Польща у м. Варшаві у зв`язку з тим, що в наслідок повномасштабної війни з 24.02.2022 року втратила роботу за місцем своєї основної роботи. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Ухвалою суду від 26 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з наведених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з наведених у відзиві підстав. Окрім того, зауважив, що відповідач заперечує не тільки проти зменшення розміру аліментів, а і щодо зміни способу стягнення аліментів. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суд Київської області від 01.12.2021 року ухвалено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в мінімальному рекомендованому розмірі, який становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2021 року до її повноліття, тобто до [INFO] . Як вбачається з довідки про доходи від 08 липня 2022 року [PERSON] з 01 листопада 2018 року працює в ТОВ «Євротехнології Груп» на посаді виконавця робіт загальна сума доходу [PERSON] за період з липня 2021 року по червень 2022 року з урахування аліментів становить 101 580, 03 грн.. Крім того, як вбачається з долученої довідки про доходи від 04 жовтня 2022 року виданої директором ТОВ «Євротехнології Груп» загальна сума доходу [PERSON] за період з липня 2022 року по вересень 2022 року з урахування аліментів становить 12 678, 75 грн. У поданому позові [PERSON] просить зменшити розмір встановлених судом аліментів, які стягуються на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] шляхом зміни способу їх стягнення з одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішення законної сили і до її повноліття. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, тоді як право вимагати зміни способу присудження аліментів має лише одержувач аліментів. Як зазначено вище, Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів лише на вимогу одержувача аліментів. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду №539/3532/18 від 24.02.2020 року. Суд не приймає до уваги посилання позивача на постанову ВСУ від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, оскільки відповідна постанова була ухвалена ВСУ до внесення змін у ч.3 ст. 181 СК України, та не є актуальною. За таких обставин, враховуючи, що у своїх позовних вимогах позивач просить змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а відповідач, як одержувач аліментів, заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed