Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 23 серпня 2022 року адвокат Приходченко О.О. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2006 року по 2008 рік, мали близькі стосунки та мешкали по [ADDRESS] , у квартирі, що на праві приватної власності належить [PERSON] . Стосунків з іншими чоловіками за час спільного проживання із позивачем остання не мала. Наприкінці 2007 року [PERSON] завагітніла, про що повідомила позивача та майбутні батьки почали готуватися до народження дитини. В травні 2008 року, приблизно за місяць до призначеної дати пологів, відповідач виїхала до Росії, де [INFO] у м. Балашов Саратовської області, народила сина [PERSON] . Однак, реєструючи народження дитини відповідач не вказала батька дитини, проте записала по батькові як « [PERSON] », що дає підстави стверджувати що саме позивач є біологічним батьком дитини. Відсутність інформації про батька відповідач пояснила бажанням отримати «материнський» капітал на території Росії та соціальну допомогу як мати-одиначка. Але згодом пообіцяла здійснити дії, направлені на внесення змін до офіційної інформації щодо батьківства позивача. Через декілька тижнів після народження дитини відповідач потягом разом із дитиною повернулася до м. Слов`янськ, після чого вони з позивачем продовжили мешкати разом із дитиною однією родиною. Спільне проживання продовжувалося близько восьми місяців, після чого відповідач вирішила поїхати до м. Балашова, мотивуючи це бажанням провідати родичів. Незважаючи на заперечення позивача, відповідач взяла із собою восьмимісячну дитину та поїхала до Росії. Там вона погано виконувала свої материнські обов`язки, тому позивач неодноразово просив її повернутися, щоб мати змогу бути присутнім у житті дитини та мешкати разом із нею. Коли дитині було 1 рік 4 місяці, позивачу вдалося вмовити відповідача повернутися із дитиною до м. Слов`янськ. Пробувши декілька днів у квартирі позивача, відповідач залишила свідоцтво про народження дитини та саму дитину і зникла у невідомому напрямку. Більше позивач її не бачив, до дитини вона також не приїздила та жодної участі у житті дитини не приймала. Місце її перебування [PERSON] невідомо. Дитина мешкає разом з позивачем, який належним чином виконує свої батьківські обов`язки та піклується про неї. [PERSON] переведений до 8-Б класу Слов`янської загальноосвітньої школи I-III ступенів №1. Зарекомендував себе як добрий, спокійний учень. Батько (позивач) приділяє увагу вихованню сина, цікавиться його шкільним життям, відвідує батьківські збори, виконує свої батьківські обов`язки. Ставлення дитини до батька поважне, стосунки в сім`ї теплі, дружні. Після початку збройної агресії Російської Федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, батько разом із сином були змушені покинути територію Донецької області, де до цього постійно проживали, та виїхали до смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області. Наразі [PERSON] проживає разом із позивачем у гуртожитку Грицівського ВХПУ №19. Там він має місце для сну, відпочинку та навчання, забезпечений одягом, взуттям відповідно до сезону, харчуванням. [PERSON] неодноразово звертався до різних державних установ для встановлення батьківства. Також звертався до державних органів та Служби у справах дітей за місцем попереднього мешкання з метою отримання допомоги у встановленні батьківства, але дана допомога надана не була, а також не було прийнято мір щодо вирішення вказаного питання. 04.08.2022 року позивачем був укладений договір з TOB «ДНК-Експерт» щодо замовлення звіту ДНК аналізу на батьківство, яким підтверджено його батьківство відносно [PERSON] . Окільки [PERSON] не вжила жодних заходів з метою встановлення батьківства [PERSON] , а також залишила дитину та не цікавиться її життям, розвитком не допомогає матеріально, це стало підставою для звернення з позовом до суду. А тому, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Приходченко О.О. в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання не заперечили проти заочного розгляду та ухвалення заочного рішення по справі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області Паламарчук Н.М. в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, вказавши, що особисто спілкувалась із дитиною, остання вважає позивача своїм батьком. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 серпня 2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 26 вересня 2022 року, яке через відсутність інформації про повідомлення відповідача про день, час та місце його проведення відкладено на 10 год. 00 хв. 18 жовтня 2022 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2022 року приєднано до матеріалів справи звіт про встановлення батьківства ДНК, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 02 листопада 2022 року. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача та його представника на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2008 року [PERSON] народився [INFO] в м. Балашов Саратовської області Російської Федерації. Його матір`ю зазначено [PERSON] , громадянку Російської Федерації. Відомості про батька відсутні. [PERSON] , [INFO] , в даний час навчається у 8-Б класі Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Краматорського району Донецької області. Із заявою про зарахування дитини до навчального закладу звертався батько [PERSON] . Вказане стверджується довідками, виданими директором Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Краматорського району Донецької області від 25.07.2022 року та від 01.08.2022 року. Згідно психологічно-педагогічної характеристики наданої директором, класним керівником та психологом Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Краматорського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] , навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як добрий, спокійний учень. Має навчальні досягнення середнього та низького рівнів. Навчається не в повну міру своїх сил. Відсутня мотивація до навчання. Має середню зорову, слухову пам`ять, тому повільно запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках не завжди уважний та активний. Інтересу до навчання та систематичності в підготовці не виявляє. Заняття в школі відвідує не систематично. Багато хворіє. Пропусків уроків без поважної причини не має. Упродовж дистанційного навчання відвідує онлайн-уроки, завдання виконує частково. З однолітками спілкується мало, підтримує дружні стосунки лише з деякими учнями. У класі конфліктних ситуацій не створює. Поважає старших, доручення вчителя завжди свідомо виконує. [PERSON] приділяє увагу вихованню сина, виконує свої батьківські обов`язки. Шкільним життям сина цікавиться, батьківські збори відвідує. Ставлення дитини до батька поважне, стосунки в сім`ї теплі, дружні. Відповідно до довідки голови правління ОСББ [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та мешкає по [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] , з 2010 року. З довідки від 04.04.2022 року №6818-7000438033 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , фактично проживає/перебуває в [ADDRESS] . З наказу служби у справах дітей Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №18-од від 06.04.2022 року слідує, що за заявою [PERSON] від 06.04.2022 року №02/01-17 тимчасово влаштовано дитину, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , в сім`ю [PERSON] , [INFO] , який прибув з [ADDRESS] та який проживає за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток Грицівського ВХПУ №19). Згідно акту обстеження умов проживання від 06.04.2022 року умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним для проживання. Під час спілкування з [PERSON] встановлено, що він є біологічним батьком та виховує його з півторарічного віку, неодноразово звертався до державних установ для встановлення батьківства. Відповідно до звіту про встановлення батьківства ДНК ймовірність встановлення батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] дорівнює 99,9999998%. Застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до п.2 ч. 2, ч. 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Верховний Суд зауважує, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, спір про визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» ("Kautzor v. Germany"), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» ("Ahrens v. Germany")). Верховний Суд звертає увагу, що передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. З практики ЄСПЛ, на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства (рішення від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації). Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Предметом спору не є спір щодо її виховання, місця проживання, позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ст. 171 СК України). Отже, з урахуванням предмету спору у цій справі, закон не передбачає з`ясування думки дитини щодо встановлення стосовно неї батьківства. Позивач [PERSON] самостійно провів генетичне дослідження на визначення біологічного батьківства та у звіті про встановлення батьківства ДНК, наданому до суду, зазначено результат 99,9999998%, тому у суду немає жодних сумнівів того, що останній є батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, у матеріалах справи містяться докази підтвердження батьківства [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] . Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі однієї четверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, суд зазначає наступне. За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, враховуючи майнові інтереси малолітньої дитини, а також майновий стан відповідача, те, що відповідач є працездатною особою, даних щодо утримання інших осіб суду не надала, суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 7. Розподіл судових витрат Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 5, 121, 125, 128, 150, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved