Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

22.09.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі частки із спільного майна. Свій позов мотивує тим, [INFO] померла його мати [PERSON] , яка водночас є матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] . Відповідно до заповіту [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №1-2103 від 31.08.1995 року державним нотаріусом Луцького районної державної нотаріальної контори Зінчук Г.Т., спадкоємцями зазначеного у заповіті майна: цілий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , в рівних долях є її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У\~свою чергу,\~ [INFO] померла\~ [PERSON] .\~Рішенням Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 27.05.2015\~року за\~позовом [PERSON] ,\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про виділ\~частки із\~майна,\~що є\~в спільній\~частковій власності\~ виділено\~в натурі\~частину житлового\~будинку [ADDRESS] ,\~загальною площею\~103,8\~кв.м.\~та господарські\~споруди,\~що становить\~79/100\~частки будинковолодіння.\~На даний\~час назву\~населеного пункту\~та вулиці,\~які є\~предметом даного\~спору перейменовано\~ із\~ [ADDRESS] .\~На підставі\~викладеного,\~просить суд виділити йому в натурі 21/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а також 3/4 частин господарських будівель та споруд; припинити право спільної часткової власності. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала, судові витрати по справі просила залишити за позивачем. Відповідачі до початку судового засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовну заяву визнають, судові витрати просять залишити за позивачем. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2015 року в цивільній справі № 161/16856/14-ц [PERSON] , [PERSON] було виділено в натурі 79/100 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнавши за кожним із них право спільної сумісної власності, в тому числі на відокремлені частини житлового будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у відповідності до запропонованого варіанту № 2 розподілу будинковолодіння в частках 79/100 до 21/100 частки (без добудови до житлового будинку) згідно висновку № О-10 будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року, проведеної в рамках розгляду даної справи. Вищевказане судове рішення набрало законної сили та, в силу положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, має преюдиційне значення при розгляді даного спору. Зазначеним судовим рішення в цивільній справі № 161/16856/14-ц було встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] до моменту проведення розподілу спірного будинковолодіння володіли ним на праві спільної часткової власності, а також, при проведенні такого (розподілу) розмір ідеальної частки [PERSON] у майні збільшений до 21/100 частин. Судом також встановлено, що наразі населений пункт та назва вулиці, на якій розташоване спірне будинковолодіння переіменовано із [ADDRESS] . Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частинами 1, 2 ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якої зменшилась. Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 Постанови № 7 роз`яснено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Як було встановлено судом, [PERSON] належить на праві власності 21/100 частка у житловому будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . Як вбачається із висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 13, виготовленого 19.07.2022 року Товариством «Експерт Інвест» на замовлення [PERSON] , належні позивачу на праві власності 21/100 частка спірного будинковолодіння складається із: кімнати 1-6 площею 20,8 кв.м., кладової 1-7 площею 7,8 кв.м. та кухні 1-8 площею 7,4 кв.м. До аналогічного висновку прийшов судовий експерт під час виготовлення висновку № О-10 будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року, яка була проведена при розгляді цивільної справи № 161/16856/14-ц. За наведених обставин, суд вважає за можливе виділити [PERSON] в натурі 21/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . При вирішенні заявлених позовних вимог, суд приймає до уваги положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачами позовних вимог зі змістом, який викладений у позові [PERSON] , не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного майна у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі позивач просить залишити за ним, а тому підстав для їх розподілу між сторонами на підставі ст. 141 ЦПК України суд не вбачає. На підставі ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України,

Outcome: approved