Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправним її звільнення та скасувати наказ №05-02/13 від 30.06.2022 «Про звільнення [PERSON] »; поновити її на посаді вчителя англійської мови Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ступенів імені Івана Франка Дрогобицької міської ради Львівської області; стягнути з Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ступенів імені Івана Франка Дрогобицької міської ради Львівської області в її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позов мотивує тим, що наказом директора Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ступенів імені Івана Франка від 30.06.2022 №05-02/13 її звільнили з посади вчителя англійської мови у зв`язку із закінченням строкового трудового договору. Вказаний наказ вона отримала лише 25.07.2022. Вважає наказ про її звільнення незаконним та таким, що не відповідає приписам законодавства України. Зазначає, що у 2020 році її було переведено з безстрокового трудового договору на строковий, відповідно до Прикінцевих положень Закону №463-ІХ на строк 1 рік, до 30.06.2021. Проте, у 2021 році, коли попередній директор школи [PERSON] продовжував їй строк трудового договору, між ними було досягнуто згоди на укладення строкового договору на 3 роки, як це і дозволено згідно з абзацом 3 частини другої статті 22 Закону №463-ІХ. Жодної згоди на укладення трудового договору строком лише на 1 рік у червні 2021 року вона не надавала. Згідно запису №18 від 30.06.2022 у її трудовій книжці її звільнено у зв`язку із закінченням строку контракту п.2 ч.1 ст.36 КЗпП. Однак, між нею та відповідачем так і не було укладено строкового трудового контракту, а звідси твердження про закінчення строку трудового контракту є безпідставним, а тому, на її переконання, підстав припинення трудових правовідносин у відповідності до п.2 ч.1 ст.36 КЗпП не існує, оскільки відсутні підстави звільнення. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі. У відзиві зазначає, що вказаний позов є безпідставним, обставини, викладені у ньому, не відповідають дійсності та відсутнє порушення права позивача. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відділом освіти Дрогобицької районної державної адміністрації (в подальшому Нагуєвицькою СЗШ І-ІІІ ступенів імені Івана Франка) з 29.04.1999. Як стверджується наказом №218 відділу освіти від 05.07.2001 її призначено на посаду вчителя англійської мови Нагуєвицької СШ. Наказом директора СЗШ І-ІІІ ступенів імені Івана Франка «Про припинення безстрокового та укладення строкового трудового договору» №44 від 24.06.2020 припинено з 30.06.2020 безстроковий договір та укладено строковий трудовий договір з 30.06.2020 по 30.06.2021 включно, у тому числі й з [PERSON] , учителем англійської мови, з урахуванням її письмової заяви від 27.04.2020. Наказом директора школи №72 від 14.06.2021 «Про продовження дії строкового трудового договору з [PERSON] » продовжено дію строкового трудового договору терміном на 1 рік з 30.06.2021 по 30.06.2022. Цей наказ особисто підписаний попереднім директором [PERSON] . При цьому відсутня заява позивача [PERSON] на надання згоди на продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору терміном на три роки. Тобто, будь-яких доказів, що позивачем у передбачений законом порядок було погоджено строк трудових відносин на 3 роки, немає. Крім цього, 27.04.2022 у строк та у відповідності до ст..32 КЗпП позивача було повідомлено про те, що відповідно до вищевказаного наказу термін дії трудового договору спливає 30.06.2022, що є наслідком звільнення згідно з п.2 ст.36 КЗпП. Вказане підтверджується письмовим попередженням, засвідченим особистим підписом [PERSON] . Наказом №05-02/13 від 30.06.2022 «Про звільнення [PERSON] » позивача звільнено із закінченням трудового договору з 30.06.2022. Таким чином, на думку відповідача, наказ про звільнення був виданий з урахуванням вимог як трудового законодавства, так і ЗУ «Про повну загальну середню освіту», що виключає задоволення позовних вимог. Щодо вказівки позивача на ту обставину, що у трудовій книжці під номером 18 міститься запис про підставу її звільнення як «звільнення у зв`язку із закінченням строку контракту п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України», то зазначає, що такий неточний запис не є підставою для її поновлення. У судовому засіданні представник позивача адвокат Гирич О.В. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Доповнив, що відповідачем до відзиву надану копію наказу про продовження строкового договору, в якому зазначено, що підставою для його винесення є заява [PERSON] . Однак, остання жодної заяви щодо продовження строкового договору до 30.06.2022 не писала. Отже, [PERSON] не надавала своєї згоди на це, у зв`язку з чим її мали б звільнити 30.06.2021. Зазначив, що у 2020 році позивач писала заяву, яка стосувалася періоду з червня 2020 року по червень 2021 рік. Однак, трудові відносини між сторонами тривали ще цілий рік (з 2021 по 2022). Тому вважає, що трудовий договір продовжився на невизначений строк, як це передбачено статтею 39-1 КЗпП. Позивач не була ознайомлена з наказом про продовження дії строкового трудового договору від 14.06.2021, відтак, на його переконання, діяв безстроковий договір. Також пояснив, що позивач заяву про продовження строкового договору на 3 роки, як і на 1 рік, не писала взагалі. Нею була написана лише заява у 2020 році щодо надання згоди на продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору на один рік, відповідно, така заява стосувалася вказаного періоду. Однак, у [PERSON] була усна домовленість з попереднім директором, що в подальшому такий договір буде продовжено на 3 роки. Представники відповідача директор Нагуєвицької СЗШ Чапля Т.М. та адвокат Зубрицька О.М. у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог та підтримали викладене у відзиві на позов. Представник відповідача - [PERSON] доповнила, що правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про повну загальну середню освіту». До моменту виникнення спірних правовідносин позивач працювала у вказаній школі на постійній основі. Однак, у зв`язку із внесеними змінами у законодавство, у працівників, які отримують пенсію за віком, змінилися умови перебування на посаді. Отже, керівництво школи повинно було припинити безстрокові договори із такими працівниками та укласти строкові договори на один рік, а згодом була можливість продовжувати такі на строк від одного до трьох років. Ці строкові договори керівництвом Нагуєвицької школи укладалися у відповідності до вимог Закону України «Про повну загальну середню освіту», в тому числі, і договір з позивачем. Тому вважає, що доводи представника позивача про те, що такий строковий договір перетворився у договір, передбачений ст.39-1 КЗпП, є безпідставними, оскільки зазначене не відповідає вимогам Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про повну загальну середню освіту». Окремо звертає увагу суду на те, що підстави позову, на які представник позивача вказує у судовому засіданні, не зазначались у позовній заяві, як підстави позовних вимог. У зв`язку з цим, стороною відповідача надано лише докази на спростування доводів, викладених у позові. Водночас зауважує, що у матеріалах справи міститься надане відповідачем письмове попередження від 27.04.2022, адресоване [PERSON] , з посиланням на згаданий наказ від 14.06.2021. Вказане свідчить про те, що у разі, якби позивач дійсно не писала заяви у 2021 році на продовження строкового договору на рік і дізналася про наявність такого наказу лише у квітні 2021 року, то очевидно звернулася б ще тоді із позовом про оскарження такого наказу. Із відповідними запереченнями до керівництва навчального закладу позивач теж не зверталася. Відтак, [PERSON] продовжувала працювати, а до суду звернулася лише наприкінці серпня, при чому з тих підстав, що відбулося її звільнення через один рік з часу продовження строкового договору, а не тому, що вона не писала заяви на продовження такого договору на вказаний термін. Крім цього, представник відповідача додатково пояснила, що посилання представника позивача на запис у трудовій книжці щодо звільнення [PERSON] у зв`язку із закінченням строку контракту, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог. Вказаний запис здійснено на підставі оскаржуваного наказу, який прийнято у відповідності до вимог закону. При цьому, здійснення записів врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок. Оскільки правових підстав для скасування наказу про звільнення позивачки немає, то вищевказане може бути лише підставою для внесення змін у записі трудової книжки. Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Представник третьої особи - Ластов`як Б.В. у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та доповнив, що згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок внесення записів щодо продовження строкового договору не є обов`язком роботодавця. Що ж стосується здійснення помилкового запису у трудову книжку, то вказане не може бути підставою для поновлення на роботі. Крім цього, позивач ознайомлювалася з тарифікацією, табелем обліку робочого часу, продовжуючи працювати, а тому, на його думку, не могла не знати, на яких підставах вона працює. Зазначив, що представник позивача, стверджуючи про те, що позивачу взагалі не було відомо про наказ від 2021 року про продовження строкового договору на рік, у той же час вказує на те, що у позивача була домовленість з попереднім керівником про продовження строкового договору на три роки. Тобто, позивач була свідома того, що у 2021 році строковий договір продовжувався. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що наказом №90 відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації від 23.04.1999 [PERSON] призначено на посаду вихователя учнівської молоді у Нагуєвицьку середню школу з 29.04.1999. Згідно з наказом №218 відділу освіти Дрогобицької райдержадміністрації від 05.07.2001 [PERSON] призначено на посаду вчителя англійської мови Нагуєвицької СШ, залишивши 0,5 ст.педагога організатора. Як вбачається із письмової заяви учителя [PERSON] від 27.04.2020, адресованої директору Нагуєвицької СЗШ І-ІІ ст. імені Івана Франка Стельмаху М.П., позивач дала згоду на продовження трудових відносин на умовах строкового трудового договору на один рік шляхом переведення зі збереженням посади, обсягу роботи, відповідної кваліфікації, щорічної відпустки, матеріальної допомоги, винагороди за сумлінню працю та інших прав учителя. З копії книги наказів Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ст. ім.І.Франка вбачається, що наказом №44 від 24.06.2020 «Про припинення безстрокового та укладання строкового трудового договору» за підписом директора М.П. Стельмаха, на підставі п.9 ч.1 ст.36 КЗпП, абз.3 ч.2 ст.22, пп.2 п.3 Розділу Х Закону України «Про повну загальну середню освіту», припинено з 30.06.2020 безстроковий трудовий договір та укладено строковий трудовий договір з 30.06.2020 по 30.06.2021 включно, з учителем англійської мови [PERSON] у тому числі. Як вбачається з копії книги наказів Нагуєвицької СЗШ І-ІІІ ст. ім.І.Франка, наказом №72 від 14.06.2021 «Про продовження дії строкового трудового договору з [PERSON] »,

Outcome: dismissed