Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги наступним. 13.02.2020 р. Окружним адміністративним судом м. Києва визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.03.2019 р. про стягнення судового збору у розмірі 12 246,34 грн.; визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.03.2019 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 250 грн. 00 коп. За вимогами ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Проте, виконавчий збір позивачу повернуто не було. За таких обставин позивач просить суд зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відшкодувати незаконно стягненні з [PERSON] кошти у сумі 12 496,34 грн., стягнення протиправною та скасованою судом постановою № 52097412 від 18.03.2019 р. , яка була протиправною та скасованою підставою для стягнення коштів за постановою № 58650639 від 03.04.2019 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 496,34 грн. та за постановою № 58650699 від 03.04.2019 р. про стягнення витрат на виконавчі дії у розмірі 250,00 грн., незаконно винесеними державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Дмитром Олександровичем на банківські реквізити позивача; встановити відповідачу термін виконання рішення суду та стягнути з відповідача судові витрати. Провадження у справі відкрито 19.07.2021 р., відповідно до приписів ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.. Встановлено, що в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебував на примусовому виконанні виконавчий лист № 761/36271/14-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON] заборгованості. Встановлено, що в межах виконавчого провадження ВП № 58650639 державним виконавцем Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Д.О. 18.03.2019 р. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] , а саме щодо здійснення відрахувань із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми виконавчого збору у розмірі 12 246,34 грн. Також 18.03.2019 р. в межах виконавчого провадження ВП № 58650699 державним виконавцем Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ковальчуком Д.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] , а саме щодо здійснення з його доходів суми витрат на проведення виконавчих дій у загальному розмірі 250,00 грн. 13.02.2020 р. Окружним адміністративним судом м. Києва частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови. Визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18 березня 2019 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 12 246,34 грн.; визнано протиправною та скасовано постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18 березня 2019 р. про стягнення витрат на проведення виконавчих дій. В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено. Зазначене рішення Окружного адміністративного суду м. Києва набрало чинності. Разом з тим, як зазначає [PERSON] в позові, і це підтверджується матеріалами справи, сума виконавчого збору у сумі 12 246,34 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 250,00 грн. були стягнуті з позивача з отриманих ним доходів у ДП «Завод імені В.О. Малишева». Доказів повернення стягнутих сум під час розгляду даної справи отримано не було. З положеннями ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такі висновки зробив Верховний Суд у постановах від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18 та від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17. Зважаючи на обставини встановлені під час розгляду справи, з огляду на те, що грошові кошти перерахування відділу державної виконавчої служби грошових коштів відбулось на підставі постанов, які визнані судом протиправними та скасовані, наявні підстави для відшкодування позивачу зазначених коштів. З іншого боку положеннями ЦПК України не передбачено встановлення відповідачу терміну подання звіту про виконання судового рішення. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial