Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки і піклування в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] звернувся в суд з позовом до відповідача, третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилається на те, що рішенням 15.05.2021 року Київського районного суду м. Полтави, яке набрало законної сили задоволено позов виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки і піклування, про відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав у зв`язку з неналежним виконанням та систематичним ухиленням від виконання батьківських обов`язків, зловживання алкогольними напоями, а також численними випадками суттєвого порушення прав дітей. Рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 13.07.2021 № 201 та № 202 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а рішенням від 09.11.2021 № 312 їхнім опікуном призначено старшу сестру [PERSON] . [PERSON] являється одинокою матір`ю по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] про що свідчать витяги з Державного реєстру народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За повідомленням КП «Цент соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради від 25.04.2022 матір дітей [PERSON] за час перебування в закладі малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] жодного разу не відвідувала, не цікавилася їхнім життям. Опікун над дітьми [PERSON] зазначає, що з часу призначення її опікуном над дітьми матір [PERSON] жодного разу до дітей на з`явилась, не телефонувала, життям та здоров`ям дітей не цікавилася. Адміністрація гімназії № 18 Полтавської міської ради у своєму листі зазначила, що матір неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] після того як відібрали у неї дітей не цікавилася навчанням дітей та не підтримує зв`язок з класним керівником. Згідно повідомлення Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді родина [PERSON] неодноразово потрапляла в поле зору Полтавського міського центру міського центру соціальних служб, рекомендації соціальних працівників не виконувала, не відповідала на дзвінки. Так як [PERSON] не виконує своїх обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , то виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Також просить суд стягнути аліменти з відповідача на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 01.07.2022 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 18.08.2022 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача надала до суду заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення аліментів, а саме: просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини від її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна [PERSON] , до досягнення кожним із дітей повноліття. Представник позивача в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, просить суд задовольнити позов, при винесенні рішення просить суд врахувати інтереси дітей, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась , була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву та клопотання не подавала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи без її участі , просить суд задовольнити позов, не заперечує проти заочного рішення. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, проходить до наступних висновків. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Стаття ст.164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2 ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . З витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 27.05.2021 року №00030939023 та №0030940055 вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.05.2021 року у [PERSON] відібрали малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] без позбавлення батьківських прав, та стягнули аліменти з [PERSON] на користь навчального закладу де перебувають діти. Згідно до рішень виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 13.07.2021 року № 201, 13.07.2021 року № 202 малолітнім [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування і також за малолітніми [PERSON] , [PERSON] збережено право користування житловою площею, де вони зареєстровані: [ADDRESS] . Відповідно до рішень виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 09.11.2021 р. № 311, 09.11.2021 року № 312 призначено [PERSON] опікуном над малолітніми [PERSON] , [PERSON] , які мають статус дітей позбавлених батьківського піклування та покладено на [PERSON] персональну відповідальність за здоров`я та життя малолітніх дітей. Згідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтави ради від 23.11.2021 року проведено обстеження умов проживання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] за адресою - [ADDRESS] , а саме: умови проживання задовільне, для дітей виділена окрема кімната, є необхідні меблі, санітарно-гігєнічні стан відповідає нормам. Відповідно до довідки № 5635 від 09.05.2022 року ЖЕО № 2 Полтавської міської ради, яка видана [PERSON] в тому, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до повідомлення № 01-04/234 від 25.04.2022 комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради повідомляють, що [PERSON] за час перебування в нашому закладі її дітей [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 2013 р.н. жодного разу не цікавилася їхнім життям, не відвідувала, не телефонувала, а також не висилала посилки. Згідно до повідомлення № 66 від 19.04.2022 року адміністрації гімназії № 18 Полтавської міської ради повідомляють, що [PERSON] , мати малолітніх дітей [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] 2013 р.н., з часу відібрання судом дітей до навчального закладу не зверталася. Також згідно до характеристик [PERSON] , [PERSON] , які видані адміністрацією гімназії № 18 Полтавської міської ради, мати не цікавиться навчанням дітей, не підтримує зв`язок з класним керівником, вихованням дітей займається [PERSON] . Відповідно до листа Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо родини [PERSON] , 1977 р.н., проведено роботу в межах повноважень. З надання соціальних послуг родині [PERSON] здійснювалися неоднорозові дзвінки [PERSON] , які залишалися бех відповіді. За адресою проживання родині: [ADDRESS] здійснювався виїзд провідним фахівцем Центру, алу вдома нікого не було, залишалия запрошення зявитися в консультацію, але [PERSON] до Центру не зверталася. Також в листі Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді зазнсчено, що родина [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом Полтавського міського центру соціальних служб для сім`ї , дітей та молоді. Останні супровід даної родини було завершено 20.04.2021 року у звязку з невиконанням отримувачем соціальних послуг плану соціального супроводу без поважних причин. З пояснень, які надала [PERSON] - опікун малолітніх дітей [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] не телефонує, не цікавиться дітьми, їх здоров`ям , не займається їх розвитком, жодного разу не приходила до дітей, не допомогає матеріально. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що їх мати [PERSON] , коли жила разом з ними залишала їх по декілька днів самих, вела аморальний спосіб життя, а саме: пила. На сьогоднішній день вони проживають зі своєю тіткою [PERSON] їх мати не цікавиться ними, не приїжджає до них, не телефонує, не купує речі. Жити разом зі своєю мамою [PERSON] не бажають. Рішенням від 24.05.2022 року № 104 виконавчим комітетом Київської районної у м. Полтаві ради вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Також відповідно до висновку виконкому Київської районної у м. Полтаві ради [PERSON] не бере участь у житті дітей, їхньою долею не цікавиться, за місце проживання та навчання не з`являється , з соціальними працівниками не бажала контактувала, рекомендації їх не виконувала, тому комітет Київської районної у м. Полтаві ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] 2008 р.н., [PERSON] 2013 р.н. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому звертає увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував заяву про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. В своїй постанові у справі №214/1048/15-ц від 03.05.2018 року ВС звернув увагу на те, що у статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Також суд касаційної інстанції роз`яснив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить і вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України). Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька. Як встанолено в судовому засіданні відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню до дітей [PERSON] , 2013 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., а саме: не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не допомагає матеріально, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням та вихованням, не спілкується з ними без будь-яких перешкод та причин для цього, оскільки відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що їй чиняться будь-які перешкоди у спілкуванні з дитиною, і таким чином ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] , [PERSON] , а тому відповідача слід позбавити батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також з відповідача потрібно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від її заробітку (доходу щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна [PERSON] . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved