Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

В березні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача «САВ-ДІСТРИБЬЮШН», в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь за не отриману послугу Сервіс «Старт-Мастер» 499,99 грн.; у відшкодування моральної шкоди 10000,0 грн.; неустойку в розмірі 509,98 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13 лютого 2021р. ним було придбано в магазині відповідача побутову техніку, зокрема прально-сушильну машину Samsung WD70M44443JW/UA та придбано послугу Сервіс «Старт-Мастер» для підключення зазначеної прально-сушильної машини. Проте зазначена послуга з підключення побутової техніки відповідачем надана не була, при цьому в досудовому порядку позивач звертався до call-центру відповідача щодо надання цієї послуги, проте його звернення були проігноровані. Таким чином, з часу придбання прально сушильної машини і до подання позову до суду позивач позбавлений можливістю користуватися побутовою технікою, що спричиняє йому додатково моральні страждання, як споживачу відповідних послуг, а тому з метою захисту свого порушеного права він вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом, з метою захисту порушеного права, шляхом стягнення з відповідача вартості ненаданої послуги, моральної шкоди та неустойки, в порядку ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників. 07 липня 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що позивачем дійсно було придбано послугу з підключення побутової техніки і зазначена послуга коштує 449,0 грн., а не 499,99 грн., як вказав позивач в прохальній частині позову. До того ж, відповідач звертав увагу суду, що саме з вини позивача, який відмовився погодити дату та час надання послуги, та проігнорував пропозиції операторів call-центру відповідача щодо оформлення відповідної заявки, позбавило відповідача надати таку послугу. Крім того, на думку сторони відповідача, позивач вводить суд в оману щодо обставин його спілкування з операторами call-центру відповідача, надавши до відзиву на позов аудіо записи розмов позивача з операторами call-центру відповідача. Також відповідач просив суд, стягнути з позивача на свою користь понесені витрати на професійну правничу допомогу. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважність причин неявки не повідомили. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). За змістом ч. 2-4 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що відповідачем не було надано оплачувану ним послугу Сервіс «Старт-Мастер» з підключення придбаної у відповідача прально-сушильної машини Samsung WD70M44443JW/UA. В силу положень ст. 82 ЦПК України, сторона відповідача визнала факт придбання позивачем у відповідачем зазначеної побутової техніки та відповідної послуги. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов`язання визначенні ст. 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, розірвання договору. Крім того, ст. 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Судом встановлено, та підтверджено належними і допустимими доказами, наданими стороною відповідача до відзиву на позов, що позивачем не було оформлено заявку щодо узгодження часу та дати надання відповідачем відповідної послуги з підключення придбаної позивачем побутової техніки, що позбавляло можливості відповідача виконати свої зобов`язання, відповідно до договору публічної оферти сервісу «Старт Мастер» № 0110-0392574 від 13 лютого 2021р. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що в позасудовому порядку з приводу оформлення відповідної заявки позивач неодноразово отримував консультації від працівників відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь за не отриману послугу Сервіс «Старт-Мастер» 499,99 грн. Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу (ч. 1 ст. 613 ЦК України). Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь за не отриману послугу Сервіс «Старт-Мастер», то суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог про стягнення неустойки, в силу положень ст. 613 ЦК України. У відповідності з п. 5) ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи те, що стороною позивача не надано суду належних і допустимих доказів, на обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, то в цій частині вимоги позову також не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати, при цьому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до розміру 2000,0 грн., при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Також судом враховано, що послуги, які надавалися адвокатом складають фактично складення відзиву на позов, при цьому відсутній акт складових робіт щодо професійної правничої допомоги, та кількість часу, яка була витрачена адвокатом на ці послуги.

Outcome: approved