Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39\~117,40 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2481, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 19.10.2020 року між АТ «Перший український міжнародний банк» (далі Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір №1001710839001, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 30000, 00 грн. Відповідач не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 01.02.2022 року заборгованість за кредитним договором становить 39117, 40 грн, з яких заборгованість за кредитом - 25409,16 грн, заборгованість за процентами - 1,43 грн та заборгованість за комісією - 13706,81 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2022 року відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 55). В позовній заяві та окремим клопотанням представника позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с. 3, 95). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, поданою заявою просила відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю отримання додаткового часу для пошуку адвоката. Суд критично ставиться до такої заяви відповідача, оскільки остання була повідомлена про розгляд справи ще з липня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також надісланими [PERSON] заявою та відзивом на позовну заяву. Крім цього, матеріали справи містять заяву представника відповідача - адвоката Біленького В.В. від 06.09.2022 року, якою останні просив відкласти розгляд справи на надати йому матеріали справи для ознайомлення. До такої заяви долучено ордер на про надання правової допомоги від 05.09.2022 року. Відтак, на момент подачі заяви позивача від 03.11.2022 року про відкладення розгляду справи для отримання додаткового часу для пошуку адвоката, у останньої був представник, інших доказів, які спростовують це - суду не надано. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.07.2022 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 71). Відзивом на позовну заяву відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що позивач безпідставно нарахував заборгованість за комісією та штрафні санкції, розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не може бути прийнятий до уваги, оскільки здійснений всупереч Умовам і правилам кредитного договору, а відтак не є належним та допустимим доказом. Крім цього зазначила, що позивач збільшував фінансове навантаження на відповідача, незаконно чинив психологічний тиск, порушував права [PERSON] (а.с. 76-79). Відповіддю на відзив представник позивача зазначив, що 19.10.2020 року відповідач до моменту підписання заяви, підписала також паспорт споживчого кредиту, розділами 3-6 якого визначені основні умови кредитування з урахуванням процентної ставки, щомісячної комісії за обслуговування кредиту, детальні умови щодо порядку повернення кредиту з платіжними періодами, розміром основної суми, процентів, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, що підтверджує укладення кредитного договору і домовленість сторін щодо подальшої взаємодії в рамках кредитних правовідносин. Таким чином, паспортом споживчого кредиту та договором комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО) визначені всі детальні умови кредитування, враховуючи штрафні санкції. На основі цього представник позивача просив задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі (а.с. 96-106). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 19.10.2020 року між [PERSON] підписано заяву №1001710839001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого відповідачу Банком видано кредит у сумі 30000, 00 грн строком на 24 місяці. Підписанням такої заяви відповідач беззаперечно підтвердила, що прийняла Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 52). На виконання умов договору Банк видав відповідачу кредит в сумі 30000, 00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 19.10.2020 року (а.с. 16). Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.06.2019р.), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол №760 від 11.06.2019р., передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно п. 5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Пунктом 6.1 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами цього договору та чинним законодавством України за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно розрахунку заборгованості за договором №1001710839001 від 19.10.2020 року та виписці по особовому рахунку станом на 01.02.2022 року заборгованість [PERSON] становить 39117, 40 грн, з яких заборгованість за кредитом - 25409,16 грн, заборгованість за процентами - 1,43 грн та заборгованість за комісією - 13706,81 грн. (а.с. 19-30). Письмовою вимогою №163 від 20.10.2021 року про виконання зобов`язання за кредитним договором позивач звертався до відповідача, однак станом на момент звернення до суду з позовною заявою відповідачем своїх зобов`язань не виконано (а.с. 17-18). Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1734-VIII споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідачем не спростовано доказів, наданих представником позивача, посилання на безпідставність позовних вимог, зазначені у відзиві на позовну заяву, спростовуються умовами підписаних [PERSON] паспортом споживчого кредиту та договором комплексного банківського обслуговування. Відповідач при цьому мав реальну можливість відмовитися від укладення Договору, однак не скористався своїм правом передбаченим ч. 1 ст. 15 Закону № 1734-VIII. Після укладення договору, відповідач виконував його умови та покладені на нього договірні зобов`язання, сплачуючи тіло кредиту, відсотки та комісію, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі його оспорюваних умов. На момент укладення договору діяли положення Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VІІ, що набрав чинності 10 червня 2017 року. Вказаний Закон є спеціальним законом, який регулює кредитні правовідносини у сфері споживчого кредитування. У п. 3 ч. 3 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону зазначено, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Згідно в п. 4 ч. 1 ст. 1 «Визначення термінів» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладення договору) встановлено, що загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). Отже, на час укладення між сторонами кредитного договору та погодження умови про сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості Закон України «Про споживче кредитування» передбачав право кредитодавця на отримання платежів за обслуговування кредитної заборгованості. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі 2481, 00 грн.

Outcome: approved