Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вищевказана позовна заява, що подана адвокатом Рехлецьким Р.В. в інтересах позивача, в якій він просить: - стягнути з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на користь [PERSON] 5296,87 гривень заборгованість із заробітної плати за серпень 2022 року; - зобов`язати Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" зберігати за [PERSON] заробітну плату сторожа Управління Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" протягом усього часу військової служби. В обґрунтування\~позовної заяви посилається на наступне. Наказом № 878-к від 18.05.2015 р. [PERSON] прийнято на посаду сторожа Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго". Наказом № 349 від 27.04.2018 року Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" перейменовано на акціонерне товариство "Миколаївобленерго". На підставі наказу № 125 від 01.04.2022 року відомчу охорону АТ "Миколаївобленерго" визнано охороною. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 20.04.2022 року № 103 старшину за призивом [PERSON] , призваного [INFO] , призначено головним сержантом - командиром відділення взводу десантного забезпечення роти десантного забезпечення ВОС - 790975Д - 182. До липня 2022 року за ним зберігалася посада та заробітна плата за місцем моєї роботи. 19.07.2022 р. набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізацїї трудових відносин", яким, зокрема були внесені зміни до ч.3 ст. 119 КЗпП, а саме: слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада". Посилаючись на вказані зміни, відповідачем припинено нарахування йому заробітної плати після липня 2022 року. Згідно зі статтею 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. На момент прийняття його до військової служби, відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП, в редакції чинної на момент спірних правовідносин, за військовослужбовцем зберігається середній заробіток за місцем його роботи, на весь період військової служби. Щодо змін, прийнятих до ч. 3 ст. 119 КЗпП, вони не мають зворотної дії у часі, і не застосовуються до правовідносин, які виникли до вказаних законодавчих змін. Вважає, що відповідач безпідставно не нараховує та не виплачує йому заробітну плату. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд у задоволенні відмовити, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими. У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, до суду надали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. З трудової книжки позивача вбачається, що на підставі наказу № 878-к від 18.05.2015 р. [PERSON] прийнято на роботу до Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на посаду сторожа відомчої охорони. У трудовій книжці зазначено, що згідно наказу № 349 від 27.04.2018 р. Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" перейменовано на Акціонерне товариство "Миколаївобленерго". У трудовій книжці зазначено, що на підставі наказу № 125 від 01.04.2022 року відомчу охорону АТ "Миколаївобленерго" слід вважати охороною. Також, прийняття на роботу [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" підтверджується довідкою підприємства від 22.08.2022 р. за № 01.01.01/37-2963. З витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 20.04.2022 р. за № 103 вбачається, що як резервіст 20.04.2022 р. прибув до пункту постійної дислокації м. Миколаїв для забезпечення оборони України з 20.04.2022 р. та був зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення: - старшина за призовом [PERSON] , який призваний [INFO] , головним сержантом командиром відділення взводу десантного забезпечення роти десантного забезпечення, ВОС -790975Д -182. Таким чином, [PERSON] , будучи мобілізованим, 20.04.2022 р. прибув до пункту постійної дислокації м. Миколаїв для забезпечення оборони України та був зарахований до списків особового складу військової частини. Частина 3 статті 119 КЗпП України до прийняття Закону України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року за\~№ 2352-IX\~(набрав чинності 19.07.2022 р.) мала наступну редакцію: «За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період\~або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення\~зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток\~на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"». Таким чином, законом було визначено, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період\~зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток\~за місцем\~роботи,\~де вони\~працювали на\~час призову.\~ Законом України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року за\~№ 2352-IX\~(набрав чинності 19.07.2022 р.) (п.п. 17 п. 1) внесено зміни до \~частини 3\~статті 119\~КЗпП України,\~а саме слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада". Таким чином, законом № 2352-IX було виключено положення ч.3 ст. 119 КЗпП України про те, що за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період\~зберігається середній заробіток\~за місцем роботи. Закон України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо оптимізації\~трудових відносин»\~від 01\~липня 2022\~року за\~№ 2352-IX\~набрав чинності 19.07.2022 р., а тому з цієї дати [PERSON] не підлягала виплата середня заробітна плата за місцем його роботи, де він працював на час призову. У зв`язку із чим вимоги позивача про виплату йому заробітної плати за серпень 2022 року та у подальшому - є необґрунтованими. Посилання позивача на ст. 58 Конституцію України є необґрунтованим, оскільки у цій статті йдеться про зворотню дію в часі законів та інших нормативних актів, що до виниклих між сторонами правовідносин не може бути застосовано. Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed