Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката - Вак О. В. звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності на 1/6 частини будинку, господарських будівель та споруд, в котрій зазначено, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 1 червня 2021 року [PERSON] являєтеся власником 5/6 частин житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Власником решти 1/6 частини вищевказаного житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами являється [PERSON] . Згідно технічного паспорта спірний житловий будинок складається з кімнат, житловою площею 38,3 кв.м., загальна площа будинку становить 71,5 кв.м., в зв`язку з чим на належну відповідачу 1/6 частку приходиться 6,38 житлової площі, та 5,53кв. м. допоміжної площі, що не може бути виділено у натурі, оскільки згідно державними будівельним нормами ДБН 8.2.2.-15:2005 мінімальна площа однокімнатної квартири має становити не менше 30 кв.м. Згідно п.п.2.21-2.24 ДБН В.2.2.-1,5-2005р. «Житлові будинки. Основи положення» одноквартирний житловий будинок і квартиру у житловому будинку слід проектувати, виходячи з умов заселення однією сім єю. У квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньо квартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, в інших квартирах - не менше 17 кв.м. Мінімальна площа спальні на одну особу -10 кв.м, на дві -14 кв.м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м, у двох та більше кімнатних - 8 кв.м. Отже, 1/6 частина в спірному житловому будинку є незначною та не може бути виділені в натурі. До того ж, спільне користування вищевказаним будинком не можливе, оскільки сторони мають неприязні відносини, які виникли на ґрунті успадкування вказаного майна [PERSON] за заповітом після смерті [PERSON] .. З огляду на вищевказані обставини, [PERSON] звертався до [PERSON] із пропозицією про продаж належної йому частки, однак будь-якої відповіді на свою пропозицію позивач до цього часу не отримав. Таким чином, позивач вважає, що подальше спільне володіння спірним майном разом з [PERSON] є неможливим, а тому, з огляду на вимоги ст. 365 ЦК України, право [PERSON] на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника. Крім того, слід звернути увагу суду на те, що відповідач по справі у вищезазначеному житловому будинку взагалі ніколи не проживав, даним будинком не користувався та не користується на даний час. При цьому, слід зазначити, що припинення права [PERSON] на спірне майно з відповідною грошовою компенсацією не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки фактично має у власності інше житло, де й проживає весь час. Із звіту про оцінку нерухомого майна ФОП [PERSON] від 17.08.2021 року вбачається ринкова вартість 1/6 частини в розмірі 13 180 грн.. Так, на виконання вимог ч. 2 ст.365 ЦК України, позивачем було внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області суму в розмірі 13 180 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. Разом з тим, слід вказати, що спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 3225583002:02:003:0011, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована по [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності сторін, а саме 5/6 частин у власності [PERSON] та 1/6 частину у власності [PERSON] .. Враховуючи те, що спільне володіння житловим будинком, для обслуговування якого необхідна вказана земельна ділянка, є неможливим вважають за доцільне у разі задоволення позовних вимог, в порядку ст. 120 З України та ст. 377 ЦК України визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 3225583002:02:003:0011, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована по [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловии будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Таким чином, норми статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Отже, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Відповідно до довідки про оціночну вартість земельної ділянки вбачається ринкова вартість земельної ділянки площею 0,25 га в розмірі 25 027,74 грн., відповідно вартість 1/6 частини становить 4171,29 грн. Враховуючи вищевикладене просили, припинити право власності [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Виплатити [PERSON] суму в розмірі 13 180 грн. (тринадцять тисяч сто вісімдесят) гривень з коштів, внесених позивачем на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,25 та, кадастровий номер 3225583002:02:003:0011, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташована по [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача Представник позивача звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи належним чином повідомлений, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Київ, зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 1 червня 2021 року [PERSON] являєтеся власником 5/6 частин житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Власником решти 1/6 частини вищевказаного житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами являється [PERSON] (а.с.13-14). Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 284314682, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 5/6 частин та 0.727 га земельна ділянка (а.с.15). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано по 5/6 часток будинковолодіння та земельна ділянка площею 0, 25 га для обслуговування житллового будинку, господарських будівель і споруд на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 01.06.2021 року (а.с. 16). [PERSON] звертався до [PERSON] із пропозицією про продаж належної йому частки, однак будь-якої відповіді на свою пропозицію позивач до цього часу не отримав. (а.с.17). Згідно відомостей технічного паспорта, виготовленого фізичною-особою підприємцем [PERSON] від 18.09.2020 року, співвласниками будинку є [PERSON] (5/6 частин), та [PERSON] (1/6 частин). На земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1», прибудова «а», літня кухня-сарай "Б", вбиральня "В", сарай "Г", погріб "Д", колодязь № 1, свердловина № 2 (а.с. 18-20). Відповідно до рекомендованого повідомлення про врученняя поштового відправлення (а.с.21) [PERSON] вручено конверт від відправника Вак О. В. (а.с.21) Згідно висновку про оцінку нерухомого майна виконану фізичною особою підприємцем [PERSON] та висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 15 від 18.10.2021 року виданого [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , становить 79079 грн., а ринкова вартість 1/6 частини даного будинку становить 13180 грн. спірний житловий будинок складається з кімнат, житловою площею 38,3 кв.м., загальна площа будинку становить 71,5 кв.м., в зв`язку з чим на належну відповідачу 1/6 частку приходиться 6,38 житлової площі, та 5,53кв. м. допоміжної площі, що не може бути виділено у натурі, оскільки згідно державними будівельним нормами ДБН 8.2.2.-15:2005 мінімальна площа однокімнатної квартири має становити не менше 30 кв.м. Згідно п.п.2.21-2.24 ДБН В.2.2.-1,5-2005р. «Житлові будинки. Основи положення» одноквартирний житловий будинок і квартиру у житловому будинку слід проектувати, виходячи з умов заселення однією сім єю. У квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньо квартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м, в інших квартирах - не менше 17 кв.м. Мінімальна площа спальні на одну особу -10 кв.м, на дві -14 кв.м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 кв.м, у двох та більше кімнатних - 8 кв.м. Отже, 1/6 частина в спірному житловому будинку є незначною та не може бути виділені в натурі. (а.с.22-48, 51) Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19 серпня 2021 року земельна ділянка площею 2500 кв.м , має оціночну вартість 25027, 74 грн. (а.с.49-50). З копії свідоцтва про право власності від 29.08.1999 року (а.с.64) вбачається, що квартира площею 32.12 кв.м, що розташована по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] .. Статтею 317 ЦК України встановлено: власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-якідії,які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз положеньстатті 365 ЦК Українидає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном. Відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року в справі № 6-81 цс 11 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі № 908/1754/17. При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном (постанова Верховного Суду від 18 липня 2019 року по справі № 210/2236/15-ц, провадження № 61-33924св18. Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловии будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Аналогічні норми закону зазначені в ст. 120 Земельного кодексу України. Таким чином, норми статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Отже, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Тобто, при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні зі статтею 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності па об`єкт нерухомості у встановленому законом, порядку, право власності па земельну ділянку у набувача нерухомості виникає з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Відповідний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16. Такий правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі № 554/6604/15-ц, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17. Враховуюче вище викладене, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved