Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

26.07.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2003 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 153. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. З жовтня 2020 разом не проживають. Позивач вказує, що рішення про розірвання шлюбу нею прийнято остаточно, примирення між ними не можливе, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просить розірвати шлюб та стягнути понесені нею судові витрати у повному обсязі, оскільки має тяжке матеріальне становище. Ухвалою суду від 11.08.2022 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони до суду не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та не надавати строку на примирення Відповідач до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та його підпис. Заперечень проти позову не надано, як і будь-яких клопотань в тому числі і на відкладення розгляду срави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними доказами Суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2003, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), 12 лютого 2003 року укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 153. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ., що підтверджується свідоцтвами про народження дітей Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами Сімейного кодексу України Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що її рішення є остаточним, а відповідач заперечень не надав, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу, як вона вказує суперечить її інтересам, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Підстав для відновлення позивачу дошлюбного прізвища суд не вбачає, оскільки позивач виявив бажання і надалі після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved