Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача 199 607,78 гривні заборгованості за шістьма кредитними договорами з підстав, передбачених ст.ст.15, 16, 20, 207, 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644 ЦК України, ст.ст.3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] уклав шість кредитних договорів з різними кредитними установами, право вимоги за якими перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за відповідними договорами факторингу. Свої обов`язки за цими кредитними договорами відповідач не виконав, в результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, які в сукупності становлять заявлений розмір позовних вимог. Копію ухвали про прийняття позову і відкриття провадження з копіями позовної заяви і доданих матеріалів відповідач одержав 28 вересня 2022 року, що стверджено інформацією з офіційного сайту Укрпошти. У відзиві на позовну заяву представник відповідача заявлені вимоги визнав частково в загальному розмірі 54 963,40 гривні з тих підстав, що позивач необґрунтовано і всупереч правовим висновкам Верховного Суду нарахував відсотки поза строком дії кредитних договорів. Відповідь позивача на відзив у встановлені строки до суду не надходила, відомості про її направлення відповідачу відсутні. Судове засідання для розгляду позову призначалось з повідомленням сторін, однак і представник позивача, і представник відповідача через електронну пошту направили заяви про розгляду позову за їх відсутності. Через це відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось, протокол судового засідання не складався. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. 16 квітня 2021 року ТОВ "КРЕДИТНА УСТАНОВА "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та [PERSON] уклали кредитний договір № 3670608571/668325, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 5000 гривень під 912,5% річних строком на 30 діб. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 09 грудня 2021 року № 09122021. Того ж 16 квітня 2021 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] уклали договір позики № 2-14894, за яким відповідач отримав 4400 гривень позики під 1,80% базової процентної ставки в день строком на 30 днів. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21. 21 квітня 2021 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ" та [PERSON] уклали кредитний договір № 13078-04/2021, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 8000 гривень під 912,5% річних або 2,50% за добу строком на 30 діб. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 30 листопада 2021 року № 30112021-1. 21 квітня 2021 року ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та [PERSON] уклали кредитний договір № 00-3100343, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 1500 гривень під 649,80% річних строком на 30 діб. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 27 вересня 2021 року № 27092021. 26 квітня 2021 року ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] уклали кредитний договір № 0989994061, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 10 000 гривень під 1,75% за один день користування строком на 30 діб. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 22 червня 2022 року № 22/06-22. 17 липня 2021 року ТОВ "ГОУФІНГОУ" та [PERSON] уклали кредитний договір № 3670608571/448285, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 4500 гривень під 912,5% річних або 2,50% за добу строком на 30 діб. Право вимоги за цим договором перейшло до позивача на підставі договору факторингу від 19 квітня 2022 року № 19042022-Г. Стороною позивача до позовної заяви додано належним чином завірені копії кредитних договорів та договорів факторингу. Укладення усіх вищевказаних кредитних договорів та їх істотні умови (розмір кредиту, строк дії договору, процентна ставка) стороною відповідача у відзиві на позов фактично визнано, через що суд на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вважає доведеним існування договірних відносин між відповідачем [PERSON] та відповідними кредитними установами. Визнаючи частково позовні вимоги, сторона позивача не оспорює право вимоги позивача, що виникло на підставі договорів факторингу, тому суд на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вважає таке право доведеним. Сторона відповідача у відзиві також визнала існування заборгованості по кожному з кредитних договорів в частині тіла кредиту, таке визнання не суперечить закону і порушує прав, свобод чи інших осіб, тому суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кожного з договору щодо повернення тіла кредиту у визначений договорами місячний строк. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів до кожного з договорів факторингу додано витяг з Реєстру боржників, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за основним боргом та суму заборгованості за відсотками, а саме: за кредитним договором № 3670608571/668325 - 5000 гривень отриманих кредитних коштів та 15 000 гривень відсотків; за договором позики № 2-14894 - 4400 гривень отриманих кредитних коштів та 9 483,20 гривень відсотків; за кредитним договором № 13078-04/2021 - в розмірі 8000 гривень отриманих кредитних коштів та 24 000 гривень відсотків; за кредитним договором № 00-3100343 - 1500 гривень отриманих кредитних коштів та 3 249,58 гривні відсотків; за кредитним договором № 0989994061 - 10 000 гривень отриманих кредитних коштів та 100 975 гривень відсотків; за кредитним договором № 3670608571/448285 - 4500 гривень отриманих кредитних коштів та 13 500 гривень відсотків. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитних договорів щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Загальний розмір заявленої заборгованості за тілом кредиту становить 33 400 гривень, за процентами - 166 207,78 гривні. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.10541 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: "Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". За умовами кожного з кредитних договорів, укладених кредитними установами з відповідачем [PERSON] , встановлено одномісячний строк їх дії (строк кредитування). Отже, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за кожним з цих договорів буде такий: за кредитним договором № 3670608571/668325 - 3750 гривень (5000 гривень основного боргу х 30 днів дії договору х 2,50% процентної ставки за добу); за договором позики № 2-14894 - 2376 гривень (4400 гривень основного боргу х 30 днів дії договору х 1,80% процентної ставки за добу); за кредитним договором № 13078-04/2021 - 6000 гривень (8000 гривень основного боргу х 30 днів дії договору х 2,50% процентної ставки за добу); за кредитним договором № 00-3100343 - 812,40 гривень (1500 гривень основного боргу х 30 днів дії договору х 1,81% процентної ставки за добу); за кредитним договором № 0989994061 - 5250 гривень (10 000 гривень основного боргу х 30 днів дії договору х 1,75% процентної ставки за добу); за кредитним договором № 3670608571/448285 - 3375 гривень (4500 гривень основного боргу х 30 днів дії договору х 2,50% процентної ставки за добу). Всього до стягнення належить 21 563,40 гривні процентів, як це правильно визначив у відзиві представник відповідача. Таким чином, по справі встановлено, що загальний розмір заборгованості за шістьма кредитними договорами становить 54 963,40 гривні (33 400 гривень отриманих кредитних коштів + 21 563,40 гривні процентів). Суд також зауважує, що вимог про стягнення коштів в порядку ч.2 ст.625 ЦК України позивач не заявив. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав та мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих відповідачем кредитних коштів та процентів, визначених стороною відповідача і підтверджених судом в цьому рішенні. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог: 54 963,40 / 199 607,78 х 100 = 27,54% або 824,58 гривні (2 994,12 х 27,54%). Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України підлягає задоволенню вимога представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно розміру незадоволених позовних вимог: 10 000 гривень заявлених витрат х 72,46% = 7246 гривень.

Outcome: partial