Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

У квітні 2021 року адвокат Коломоєць Ірина Василівна в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» (далі - Заявник, ЖБК) звернулась до суду з заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю про рух коштів на рахунках ЖБК «Весна-2», для здійснення господарської діяльності, підготовки річної звітності. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 04.02.2021 року ЖБК «Весна-2», в особі керівника - голови кооперативу Мєхтієвої Інни Анатоліївни, звернулась до Філії Запорізького обласного управління «Ощадбанк» для внесення змін про юридичну особу щодо керівника та отримання відомостей про рух коштів по рахунках, для здійснення господарської діяльності, підготовки річної звітності та ін. ЖБК «Весна-2» є клієнтом банку - АТ «Державний ощадний банк» (далі АТ «Ощадбанк», Банк), в якому обслуговуються його рахунки. Повідомленням від 19.02.2021 року № 107.26-60/12166/2021-07/вих. відмовлено в зміні керівника ЖБК, тобто в актуалізації даних про керівника, з підстав начебто відсутності в Статуті ЖБК повноважень голови правління, що позбавило чинного керівника отримати інформацію про права та обов`язки кооперативу, стан рахунків, рух та облік коштів, змоги здійснити законну господарську діяльність з використанням коштів та матеріальних цінностей, які знаходяться на рахунках кооперативу. В даному випадку, керівник ЖБК не має можливості провести аудит господарської діяльності кооперативу, підготувати річний звіт до податкових органів, органів статистики, проводити розрахунки з юридичними та фізичними особами, здійснювати перекази з банківських рахунків та вчинити інші дії, які законом надані керівнику юридичної особи по виконанню своїх обов`язків. ЖБК «Весна-2», в особі керівника Мєхтієвої Інни Анатоліївни, не відомо про права та обов`язки ЖБ, які випливають з рахунків АТ «Державний ощадний банк». З урахуванням вищенаведеного, просить заяву задовольнити. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2021 року цивільну справу №331/2211/21-ц за заявою Житлово-будівельного кооперативу «Весна-2», заінтересована особа Філія Запорізького обласного управління (інший відокремлений підрозділ) Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Соколову О.М. Ухвалою суду від 29.06.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 14.07.2021 року від представника заінтересованої особи АТ «Державний ощадний банк» надійшли пояснення по справі. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися, однак відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Основними нормативно-правовими актами та документами, якими визначається правовий режим інформації, що містить банківську таємницю, та які гарантують таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком та відомостей про клієнта в Україні є Цивільний кодекс та Закон України «Про банки і банківську діяльність». Статтею 1076 ЦК України передбачено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком та відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їх представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. Порядок розкриття банківської таємниці визначено в ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Цією правовою нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. З огляду на зміст ч. 1 ст. 62 Закону підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначений законом і є вичерпним. З аналізу цієї правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Зазначені обмеження, зокрема викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, й не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням суду. Такий висновок узгоджується з главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (ст. ст. 347-350 ЦПК України). Згідно з ст. 348 ЦПК України, у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної особи або фізичної особи зокрема має бути зазначено, обґрунтування необхідності та обставин, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено. Так, відповідно до матеріалів справи, 04.02.2021 року ЖБК «Весна-2» звернувся до АТ «Ощадбанк» в особі - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» із заявою про надання відповіді щодо проведення зміни керівника юридичної особи. Судом встановлено, що 19.02.2021 року Банком було надано відповідь, в якій запропоновано Заявнику надати документи, які необхідні для проведення зміни керівника, а саме: Протокол Загальних зборів кооперативу про надання повноважень голові правління на розпорядження рахунками та підписання розрахунково-касових документів. Питання розкриття інформації, яка містить банківську таємницю не порушувалось ЖБК «Весна-2». Таким чином, АТ «Ощадбанк» не відмовив ЖБК «Весна-2» у наданні йому інформації, яка містить банківську таємницю, в тому числі щодо стану рахунків заявника відкритих в АТ «Ощадбанк», тобто відсутні будь-які перешкоди в отриманні уповноваженим представником Заявника інформації, яка містить банківську таємницю, та яку заявник просить суд зобов`язати розкрити в межах даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що з заяви та доданих документів не вбачається та відповідно, заявником не наведено достатніх правових підстав в обґрунтування розкриття судом інформації відносно ЖБК «Весна-2», яка містить банківську таємницю. За таких обставин, суд вважає заяву не обґрунтованою, не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed