Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Представник позивача АТ «Альфа-Банк» Ременюк Т.О. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 07 серпня 2021 року (надійшла до суду 12 серпня 2021 року), в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500838497 від 27 серпня 2020 року станом на 22 липня 2021 року в загальному розмірі 133 648 грн. 11 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 117 538 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 16 109 грн. 60 коп.; стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. В обґрунтування пред`явлених вимог представник вказала, що 27 серпня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту за №500838497, за умовами якої він отримав кредит в розмірі 121 537 грн. 57 коп. зі строком повернення 28 серпня 2027 року. Позичальник зобов`язався повернути кредит в порядку та на умовах, узгоджених в договорі, зі сплатою процентів за користування ним, неустойки та інших платежів у сумах та в строки, визначені договором та додатком №1 до договору Графіком погашення кредиту. Свої зобов`язання банк виконав, надавши [PERSON] кредит в узгодженому розмірі, натомість позичальник покладені на нього обов`язки належним чином не виконував, в результаті чого станом на 22 липня 2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 133 648 грн. 11 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 117 538 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 16 109 грн. 60 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням прав та інтересів АТ «Альфа-Банк». Ухвалою суду від 22 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.42). Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача [PERSON] , поданим разом з позовною заявою, остання просила розгляд справи проводити за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, викликався неодноразово у встановленому законом порядку, протягом визначеного строку відзив на позов не подав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 27 серпня 2020 року між АТ «Альфа-Банк»» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом оформлення оферти на укладення угоди про надання кредиту №500838497, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.5). За умовами договору банк надав позичальникові споживчий кредит за типом «кредит готівкою» в сумі 121 537 грн. 57 коп. строком на 84 місяці, з терміном повернення кредиту до 28 серпня 2027 року. За користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за фіксованою ставкою 32,00% річних. Кошти надано позичальникові шляхом переказу на відкритий в АТ «Альфа-Банк» рахунок № [NUMBER] . Сторони погодили, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, суми комісійної винагороди та інші платежі за угодою про надання кредиту здійснюються позичальником щомісячно, рівними частинами (по 3640 грн. 06 коп.) у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених Угодою про надання кредиту та відповідно до Графіку платежів з повернення кредиту, сплати процентів за користування ним (а.с.7). Підписанням оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту [PERSON] дав свою згоду на те, що вона разом із запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг, Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», затвердженим розпорядженням банку з усіма змінами та доповненнями, складають кредитний договір, який по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України. Вказані приписи також закріплено в попередньо заповненій та підписаній позичальником анкеті-заяві не укладення кредитного договору. Крім того, позичальник був належним чином ознайомлений із паспортом споживчого кредиту (а.с.6), який містить детальний розпис умов кредитування, складових загальної вартості кредиту та Графіком платежів (а.с.7), що підтверджується його підписом. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини стосовно виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору. У спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості за кредитним договором підлягають встановленню обставини, як наявності між сторонами договірних правовідносин, так і невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань та їх розмір. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним\~ договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Банк свої зобов`язання за кредитним договором №500838497 від 27 серпня 2020 року виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в обумовленому розмірі 121\~537 грн. 57 коп. шляхом зарахування на відкритий в банку рахунок 28 серпня 2020 року, що слідує з виписки по особовому рахунку (а.с.11). Крім того, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник [PERSON] свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, внісши кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості за наступною хронологічністю: на погашення тіла кредиту 28 серпня 2020 року 362 грн. 05 коп., 29 вересня 2020 року 3637 грн. 01 коп., а загалом 3999 грн. 06 коп.; на погашення процентів за користування кредитом 28 серпня 2020 року 3241 грн., 01 грудня 2020 року 3600 грн., 25 січня 2021 року 1500 грн., 02 лютого 2021 року 4000 грн., 26 березня 2021 року 1000 грн., 02 липня 2021 року - 4500 грн., а загалом 17\~841 грн. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не\~ повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як слідує з розрахунку заборгованості (а.с.10), в результаті неналежного виконання [PERSON] зобов`язань, несвоєчасним внесенням ануїтетних платежів станом на 22 липня 2021 року утворилась заборгованість в сумі 133 648 грн. 11 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 117 538 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 16 109 грн. 60 коп. Заявлену суму суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, оскільки він не викликає сумнівів в його достовірності та належності як доказу. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №500838497 від 27 серпня 2020 року станом на 22 липня 2021 року в загальному розмірі 133 648 грн. 11 коп., яка включає: заборгованість за кредитом 117 538 грн. 51 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 16 109 грн. 60 коп., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1), а надміру переплачену суму судового збору 8209 грн. 19 коп. відповідно до меморіального ордеру №432479542 від 29 липня 2021 року повернути АТ «Альфа-Банк» на підставі поданого ним клопотання (а.с.37) в порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір», яке слід задовольнити. Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. 30 жовтня 2020 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 17 серпня 2020 року №507 «Про внесення змін до Наказу Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787», яким визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті коштів здійснюється виключно Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі. Таким чином, у Дніпропетровській області повернення коштів сплаченого судового збору здійснюється Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області з Державного бюджету України.

Outcome: approved