Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

19.09.2022 року позивачка звернулася до суду з позовом до Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця, у зв`язку з чим нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.09.2022 року по цивільній справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребувано з Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 03.10.2022 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив не подав. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вчинено актовий запис №102 від 27.09.2021 року. За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Після смерті [INFO] [PERSON] державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області Базеленко Т.М. заведено спадкову справу №281/2021. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Чинні заповіти на випадок смерті [PERSON] - відсутні. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (ч.1 ст.1273 ЦК України). За даними спадкової справи №281/2021, спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина - [PERSON] ; дочка [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилася. Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - відсутні. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] і є такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.08.2022 року державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Чернівецької області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлого. З матеріалів справи, право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстроване. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 04.11.2021 року КП Кадубовецької сільської ради "Заставнівське бюро технічної інвентаризації", домоволодіння [ADDRESS] побудовано в 1983 році. Домоволодіння складається з житлового будинку літ.А (1983) загальною площею 65,20 м.кв., житловою - 39,00 м.кв., сараю літ.Б (1983), літньої кухні літ.В (1985), гаражу літ.Г (1985), сараю літ.Д (1985), вбиральні літ.Е (1985), гаражу літ.Ж (1983), огорожі №1-2, криниці №3, ями вигрібної №4, та його вартість складає 189597,00 грн. За даними Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , будувалось за власні кошти та колгоспним двором не рахується; у вказаному домоволодінні зареєстровані голова господарства - [PERSON] по день смерті, дружина - [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння [ADDRESS] побудоване [PERSON] відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі. Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що спадкодавець [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS] , але за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавця позивачка, будучи спадкоємцем першої черги за законом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через органи нотаріату, суд вважає, що право позивачки порушено та підлягає судовому захисту шляхом визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved