Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 26.09.2018 року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання банківської картки . На підставі Анкети- Заяви відповідачу був наданий кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку м заборгованості за кредитом. Банк свої зобов"язання виконав в повному обсязі . Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 13.02.2022 року виникла прострочена заборгованість в сумі 43050 грн.54 коп. з яких 38067 грн. 56 коп. прострочена заборгованість за тілом кредиту та 4982 грн. 98 коп.- нараховані проценти. Позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, а також стягнути судові витрати , які складаються з суми сплаченого судового збору -2481 грн.00 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, не заперечують щодо проведення слухання даної справи без його присутності , про що надана письмова заява , позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, згідно відповіді Рудьківського старостинського округу зареєстрований за вказаною в позові адресою , адресат відмовляється отримувати повістку як вказано на поштових повідомленнях ( а.с. 28,32) або відсутній за місцем проживання ( а.с. 33) , тому про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на веб- сайті суда , письмових заяв про відкладення розгляду, розгляд в його відсутність , відзиву на позов від нього не поступало, тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність в порядку заочного провадження. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводився без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2018 року [PERSON] уклав кредитний договір з ПАТ "Акцент Банк" , правонаступником якого є АТ "Акцент Банк" шляхом подання Анкети -Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг на підставі якого було надано відповідачу кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 8-14) Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 13.02.2022 року виникла прострочена заборгованість в сумі 43050 грн.54 коп. з яких 38067 грн. 56 коп. прострочена заборгованість за тілом кредиту та 4982 грн. 98 коп.- нараховані проценти (.а.с. 6,7). Так як відповідач не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом в повній сумі , в зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, то позивач правомірно звернувся до суду щодо стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, позивачем надані всі належні та достатні докази на підтвердження вимог. Відповідачем не надано доказів на спростування вимог позивача . Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору які належним чином підтверджені . Враховуючи викладене,

Outcome: approved