Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

У серпні 2022 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики від 16.01.2020 р. у розмірі 5800 доларів США, що еквівалентно 224\~025 грн.,а також судових витрат . В обгрунтування позову [PERSON] зазначила, що 16.01.2020 р. з відповідачем укладено договір позики грошових коштів.За умовами договору, відповідач зобов`язаний був зареєструвати за позивачем право власності на належну їй квартиру [ADDRESS] та у випадку недосягнення результату до 17.02.2020 р. повернути вказану суму. [PERSON] взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих коштів за договором не виконав та відмовився повертати борг, що змусило [PERSON] звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд,\~вислухавши пояснення\~представника \~позивача,\~дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. 16 січня 2020 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено письмовий договір, іменований як зобов`язання , відповідно до умов якого [PERSON] прийняв від [PERSON] суму у розмірі 5800 доларів США у вигляді позики, для оформлення у власність кв. [ADDRESS] та у випадку недосягнення обумовленого результату повернути кошти негайно, не пізніше 17.02.2020 р. Факт отримання коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником. Відповідач свої зобов`язання не виконав, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.01.2022 р., грошові кошти у визначений строк не повернув. Позивачем рекомендованим листом двічі направлена [PERSON] претензія про сплату боргу, яка залишилась без відповіді. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~ст.\~1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За положеннями\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга\~статті 1047 ЦК України). Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана в оригіналі розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Позивач [PERSON] \~\~довела факт укладення договору позики від 16.01.2020 р., оскільки він містить безумовну умову - зобов`язання щодо повернення цих коштів. Виходячи з того, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику в сумі 5800 доларів США, не повернуті, враховуючи встановлену\~статтею 204\~ЦК України презумпцію правомірності правочину, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості у валюті, визначеній договором. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження повернення всіх коштів або її частини за вказаним зобов`язанням-договором позики. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» , Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. За змістом частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2240,25 грн., позовні вимоги задовольняються повністю, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved