Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала суд розірвати укладений 03.07.2015 року нею з відповідачем шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №481. Судові витрати прохала покласти на відповідача. В обґрунтуванні позову вказала, що 03 липня 2015 року нею було укладено шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом №481. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, стало складно знаходити спільну мову. Постійна без ініціативність, інертність з боку відповідача, не схожість з ним в поглядах на систему людських цінностей у тому числі у відношеннях оточуючих людей, а також не збіг думок у питаннях виховання дитини фактично призвели до припинення їх сімейних стосунків. Їх особисті стосунки стали занадто напруженими та конфліктними, сварки та непорозуміння з чоловіком стали переростати у конфлікти, які негативно відображаються на розвитку та вихованні їх сина. Подальше її з відповідачем спільне проживання перестало мати будь-який сенс. Орієнтовно з січня 2020 року, та по теперішній час вони проживають не як подружжя, а як зовсім чужі люди. Вона намагалась вести з відповідачем спокійні бесіди, пояснюючи йому, що таке його відношення до їх стосунків та поглядів на життя не є правильними, але він не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, не хоче підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про родину на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та порозуміння. Вона неодноразово намагалась налагодити стосунки з чоловіком, проте їх відносини не змінились у кращий бік. Шлюбні відносини між ними на сьогоднішній день фактично припинені, у кожного з них свій бюджет, вони втратили один до одного почуття любові і поваги та стали повністю чужими людьми. Після розірвання шлюбу їх син [PERSON] буде проживати разом з нею. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заву згідно якої прохає справу розглянути без його участі, позовну заяву [PERSON] прохає задовольнити в повному обсязі на розірвання шлюбу погоджується. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 03.07.2015 року був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом №481, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.07.2015 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 04.12.2015 року, серії [NUMBER] Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1242. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи, що позивач після реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище, тому позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; \~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved