Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

У липні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, у якій позивач просить суд визнати виконавчий напис від 05.02.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. зареєстрований в реєстрі за №4508 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості у розмірі 32488,85 грн., таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, про що, між іншим вказує те, що заборгованість, на момент вчинення виконавчого напису, не була безспірною та кредитний договір не є нотаріально посвідченим. З огляду на вищезазначене, з метою захисту своїх прав, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.07.2021 року відкрито провадження у справі, визначено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками до неї, однак до суду повернувся поштовий конверт, у зв`язку із неможливістю вручення відповідачу. Відповідно до вимог ст. ст.128, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.09.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №МФ-2511800001712, відповідно до умов якого товариство надає [PERSON] кредит у сумі 19831,52 грн. Відповідно до копії виконавчого напису від 05.02.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за №4508, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту №МФ-2511800001712 від 12.09.2018 року укладеного з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» правонаступником якого (за договором про відступлення права вимоги) є ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на користь останнього заборгованість за період з 09.10.2018 року по 30.11.2020 року у розмірі 31988,85 грн. Також зазначено, що строк виконання зобов`язання за договором про надання кредиту №МФ-2511800001712 настав. За загальними положеннями, визначеним ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу кожна особа має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес особи в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. 29 червня 1999 року на виконання вимог ст.87 Закону №3425-ХІІ Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік). Відповідно до п.1 вказаної постанови (у редакції, яка діяла до 26.11.2014) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 до зазначеного Переліку було внесено зміни, відповідно до яких, для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості стало можливим за подання оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов`язання, які дозволили вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, не засвідчених нотаріально. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухваленою в адміністративній справі №826/20084/14залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За правилами, встановленими статтею 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З аналізу приведених норм вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. Згідно з висновком до якого дійшла ВП/ВС у постанові від 21.09.2021 року прийнятій за результатами розгляду справи №910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову №662 у частині доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визнано незаконною та не чинною, кредитний договір який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів за яким може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. З огляду на вищевикладене, відповідач не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості, а нотаріус - підстав для вчинення такого напису, оскільки наданий кредитний договір не є нотаріально посвідченим. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved