Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача [PERSON] , яка є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Факт належності Ѕ частини житлового будинку позивачу підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 17.03.2009 року державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 616. На даний час у вказаній частині будинку зареєстрована позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] та їхні діти: [PERSON] , [PERSON] . Шлюб із відповідачем розірвано 16.11.2021 року. У вказаній частині будинку відповідач зареєстрований, але з 2019 року не проживає, будинком не користується, комунальні послуги не сплачує. Позивач зазначила, що у неї виникають певні труднощі зі сплатою комунальних послуг, у зв`язку із чим виникла необхідність в оформленні субсидії, що і змусило позивача звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд позов задовольнити та провести розгляд справи без її участі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі суду, причину неявки не повідомив. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ч. 2\~ст. 317 ЦК України\~на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 7\~ст. 319 ЦК України\~діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~статті 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Як вбачається з відомостей, що містяться у свідоцтві про право на спадщину за законом, посвідченим 17.03.2009 року державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори Івонік Л.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 616, позивач є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16.11.2021 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 17.12.2021 року. З відомостей, що містяться у довідці від 03.08.2022 року № 217/16-26, виданої виконкомом Катеринопільської селищної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з серпня 2019 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . З огляду на наведені обставини та досліджені судом матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, судові витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved