Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20.09.2022 року позов [PERSON] (далі - позивач, заявник, [PERSON] ) до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції (далі - відповідач, Трипільська ТЕС) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано неправомірними дії Трипільської ТЕС щодо нарахування [PERSON] плати за комунальні послуги з централізованого опалення без урахування споживачів послуги централізованого опалення в будинку в будинку [ADDRESS] , що самовільно підключились до системи опалення, зареєстрованих у будинку юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також власників та орендарів нежитлових приміщень, які під`єднані до єдиної системи опалення будинку окремими відгалуженнями. Зобов`язано Трипільську ТЕС здійснити [PERSON] помісячний перерахунок за комунальні послуги з централізованого опалення за період з 11.02.2019 року по 11.02.2022 року з урахуванням споживачів послуги централізованого опалення в будинку [ADDRESS] , що самовільно підключились до системи опалення, зареєстрованих у будинку юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також власниками чи орендарями нежитлових приміщень, які під`єднані до єдиної системи опалення будинку окремими відгалуженнями. Стягнуто з Трипільської ТЕС в дохід бюджету витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984 грн. 80 коп. Стягнуто з Трипільської ТЕС на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11000 грн. 00 коп. До суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом вказаної цивільної справи, а саме, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 500 грн. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що у зв`язку зі збільшенням витрат на надання правничої допомоги в процесі розгляду справи, на виконання ч. 8 ст. 141 ЦПК України надає відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу протягом 5 днів з дня винесення рішення. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Заявник в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати заяву без її участі, заяву підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення направлено заявником до суду 22.09.2022 року, тобто з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20.09.2022 року стягнуто з Трипільської ТЕС на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 грн. У ст. 141 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До заяви про ухвалення додаткового рішення заявником додано докази на підтвердження понесених нею додаткових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 500 грн., а саме: копію договору про надання правничої допомоги № 38 від 09.02.2022 року, копії рахунку на оплату № 285 від 27.05.2022 року (3500 грн.), квитанції № 0.0.2562372313.1 від 31.05.2022 року та акту надання послуг № 289 від 31.05.2022 року; копії рахунку на оплату № 330 від 14.06.2022 року (3500 грн.), квитанції № 0.0.2582455112.1 від 20.06.2022 року та акту надання послуг № 273 від 15.06.2022 року; копії рахунку на оплату № 362 від 27.06.2022 року (3000 грн.), квитанції № 0.0.2591676962.1 від 28.06.2022 року та акту надання послуг № 300 від 28.06.2022 року; копії рахунку на оплату № 388 від 07.07.2022 року (3500 грн.) та квитанції № 0.0.2611516186.1 від 18.07.2022 року; копії рахунку на оплату № 442 від 08.08.2022 року (3500 грн.), квитанції № 0.0.2652483411.1 від 24.08.2022 року та акту надання послуг № 301 від 24.08.2022 року; копії рахунку на оплату № 540 від 19.09.2022 року (3500 грн.), квитанції № 0.0.2683119451.1 від 21.09.2022 року та акту надання послуг № 308 від 20.09.2022 року. За таких обставин, оскільки суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 20 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення у частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved