Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 10.12.2019 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення, який був зареєстрований приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Шмигою М.В. 10.12.2019р. за реєстром №978. У відповідності із п. 1.1.Договору Відповідач зобов`язався передати в тимчасове оплатне користування (оренду), а Позивач прийняти по акту приймання-передачі частину магазину з вбудованим громадським туалетом, що знаходиться на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 117,5 кв.м, шо складає ідеальну частку магазину в розмірі 28/100, а саме приміщення: зал - 82,9 кв.м., кабінет 11,9 кв.м., коридор -5.1 кв.м, коридор -1.7 кв.м, туалет -1,7 кв.м, підсобне -3,8 кв.м., основне - 8,2 кв.м., тамбур - 2,2 кв.м, для розміщення офісу об`єкту надання послуг, об`єктів торгівлі ( в тому числі аптечними та іншими товарами). Загальна площа магазину з вбудованим громадським туалетом, частина якого передається в оренду, складає 420, 4 кв.м. На виконання умов Договору Відповідач 10.12.2019 по відповідному акт приймання-передачі передав Позивачу Об`єкт, який після передачі використовувана Позивачем за його цільовим призначенням. Пунктом 2.5 Договору сторони передбачили, що строк оренди за цим договором складає 5 років, 1 місяць на 21 день з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі Об`єкту. Незважаючи на це, у квітні 2022 року Позивачем від Відповідача було отримано заяву від 19.04.2022, за змістом якої останній у зв`язку з не оплатою у повному обсязі орендної плати з посиланням на положення статей 651 та 782 Цивільного кодексу України повідомив Позивача про односторонню відмову від Договору та запропонував йому протягом 10 днів, наступних за днем отримання заяви, звільнити приміщення від майна та товарно-матеріальних цінностей, які належать йому та/або третім особам та знаходяться у вказаному приміщенні, а також повернути приміщення Орендодавцю за актом приймання-передачі. Вважає, що одностороння відмова Відповідача від Договору не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Договору та є протиправною і безпідставною, виходячи з наступного. За своєю правовою природою лист Відповідача від 19.04.2022 про відмову від Договору є одностороннім правочином, відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України. Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Разом з тим, ст. 627 Цивільного кодексу України передбачає принцип свободи договору, який полягає в тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. На виконання положень статті 6 Цивільного кодексу, сторони у п.6.2 Договору встановили, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку виключно за ініціативою орендаря, про що він у письмовій формі не пізніше, ніж за 30 календарних днів до розірвання договору повідомляє орендодавця шляхом направлення останньому на його юридичну адресу письмового повідомлення про розірвання договору. Таким чином, сторони у вказаному вище пункті Договору передбачили особливий порядок його дострокового розірвання в односторонньому порядку, у зв`язку з чим Відповідач з моменту підписання Договору втратив право на односторонню відмову від нього, передбачене положеннями ст.782 Цивільного кодексу України. Крім того, звертає увагу на те, що за змістом ст.782 Цивільного кодексу України право на односторонню відмову від договору виникає у орендодавця лише за умови не внесення наймачем плати за найм речі протягом трьох місяців підряд. Як вбачається зі змісту листа Відповідача від 19.04.2022, станом на дату відмови останнього від Договору у Позивача прострочка оплати орендних платежів протягом трьох місяців підряд була відсутня (мала місце лише не оплачена орендна плати за квітень 2022, а за лютий-березень 2022 - лише незначна часткова недоплата). Таким чином законне право на односторонню відмову від нього у Відповідача відсутнє. Просить Визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору від 10.12.2019, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД- СЕРВІС ЛЬВІВ» та [PERSON] . Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги вважає необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову повністю. Свої обґрунтовує наступним. Дійсно, він, як Орендодавець за Договором оренди нежитлового приміщення від 10.12.2019, користуючись своїм правом наданим ст. 782 ЦК України, повідомив ТОВ «МЕД-СЕРВІС ЛЬВІВ» про те, що відмовляється від Договору оренди та про його розірвання із дати отримання товариством відповідної заяви, зважаючи, що ТОВ «МЕД- СЕРВІС ЛЬВІВ» не вносило орендну плату протягом трьох місяців підряд (з лютого 2022 року до квітня 2022 року). Так, станом на 19.04.2022 мала місце прострочка орендних платежів у розмірі 805, 00 грн. - за лютий 2022 року, 805, 00 грн. - за березень 2022 року та 2\~415, 00 грн. - за квітень 2022 року. Правові наслідки порушення зобов`язання визначені нормами ст. 611 ЦК України де у п. 1 ч. 1 зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. У свою чергу, право на односторонню відмову від зобов`язання встановлено законом, а саме нормами ст.782 ЦК України. Тому, користуючись своїм правом наданим ст. 782 ЦК України, він, як Орендодавець, повідомив відповідача про те, що відмовляється від Договору оренди та про його розірвання із дати отримання товариством відповідної заяви. А положення ч. 3 ст. 6 ЦК України, позивач трактує довідно та надає лише власне суб`єктивне тлумачення. Сторони у договорі оренди не відступали від положень ч. 1 ст. 782 ЦК України, а положення п. 6.2. Договору оренди регулюють інший правовий інститут - загальні положення про розірвання договору за ініціативи якоїсь із сторін та не стосуються випадків відмови від Договору у разі не внесення плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Окрім того, позовні вимоги є необгрунтованими у зв`язку із відсутністю наведення позивачем чіткої правової підстави позову, тобто посилань на норми закону, яким начебто не відповідає оспорюваний односторонній правочин. Представником позивача надана відповідь на відзив, де зокрема зазначено, що на виконання положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони у п.6.2 Догову встановили, що цей договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку виключно за ініціативою орендаря, про що він у письмовій формі не пізніше, ніж за 30 календарних днів до розірвання договору повідомляє орендодавця шляхом направлення останньому на його юридичну адресу письмового повідомлення про розірвання договору. Таким чином, сторони у вказаному вище пункті Договору передбачили особливий порядок його дострокового розірвання в односторонньому порядку, у зв`язку з чим Відповідач з моменту підписання Договору втратив право на односторонню відмову, нього, передбачене положеннями ст.782 Кодексу. Односторонній правочин від 20.04.2022 про відмову від договору було вчинено відповідачем всупереч умов п. 6.2 Договору та положень ст. 651 Кодексу. Тому, вважає, що є всі підстави для визнання одностороннього правочину недійсним. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 16 вересня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Чумаков Д.В., який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, який просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник адвокат Татарчук Л.І. позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 10.12.2019 між [PERSON] та ТОВ «МЕД-СЕРВІС ЛЬВІВ» було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, який зареєстрований приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Шмигою М.В. 10.12.2019 за реєстром №978. У відповідності із п. 1.1.Договору Відповідач зобов`язався передати в тимчасове оплатне користування (оренду), а Позивач прийняти по акту приймання-передачі частину магазину з вбудованим громадським туалетом, що знаходиться на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 117,5 кв.м, шо складає ідеальну частку магазину в розмірі 28/100, а саме приміщення: зал - 82,9 кв.м., кабінет 11,9 кв.м., коридор -5.1 кв.м, коридор -1.7 кв.м, туалет -1,7 кв.м, підсобне -3,8 кв.м., основне - 8,2 кв.м., тамбур - 2,2 кв.м, для розміщення офісу об`єкту надання послуг, об`єктів торгівлі ( в тому числі аптечними та іншими товарами). Загальна площа магазину з вбудованим громадським туалетом, частина якого передається в оренду, складає 420, 4 кв.м. Пунктом 2.5 Договору сторони передбачили, що строк оренди за цим договором складає 5 років, 1 місяць на 21 день з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі Об`єкту. У п.6.2. Договору сторони встановили, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку виключно за ініціативою орендаря, про що він у письмовій формі не пізніше, ніж за 30 календарних днів до розірвання договору повідомляє орендодавця шляхом направлення останньому на його юридичну адресу письмового повідомлення про розірвання договору (а.с. 4-7). На виконання умов Договору, відповідно до акта приймання-передачі від 10.12.2019, [PERSON] передав ТОВ «МЕД-СЕРВІС ЛЬВІВ» Об`єкт (а.с. 8). Згідно письмової заяви від 19.04.2022 внаслідок порушень зобов`язань орендарем ТОВ «Мед-сервіс Львів», [PERSON] повідомив Позивача про односторонню відмову від Договору та запропонував йому протягом 10 днів, наступних за днем отримання заяви, звільнити приміщення від майна та товарно-матеріальних цінностей, які належать йому та/або третім особам та знаходяться у вказаному приміщенні, а також повернути приміщення Орендодавцю за актом приймання-передачі (а.с. 9). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.07.2022, задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Мед-сервіс Львів» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, усунуто перешкоди у користуванні нерухомим майном - частиною магазину з вбудованим громадським туалетом, площею 117,5 кв.м., що знаходиться на першому поверсі за адресою [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] , шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Мед-сервіс Львів» з частини магазину з вбудованим громадським туалетом, площею 117,5 кв.м., що знаходиться на першому поверсі за адресою: [ADDRESS] . Постановою Рівненського апеляційного суду від 01.11.2022, рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 липня 2022 року змінено, резолютивна частина викладена у такій редакції: «Розірвати договір оренди нежитлового приміщення, що укладений 10 грудня 2019 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів", посвідчений приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Рівненської області Шмигою М.В. і зареєстрований в реєстрі за №978. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Львів" повернути протягом десяти днів з дня прийнятя Рівненським апеляційним судом цієї постанови на користь [PERSON] у тому стані, в якому було одержано, частину магазину з убудованим громадським туалетом площею 117, 5 кв.м., що знаходиться на першому поверсі по [ADDRESS] , і складає ідеальну частку магазину у розмірі 28/100, а саме приміщення: зал\~82, 9 кв.м., кабінет\~11, 9 кв.м., коридор\~5,1 кв.м., коридор\~1, 7 кв.м., туалет\~1, 7 кв.м., підсобне\~3, 8 кв.м., основне\~8, 2 кв.м., тамбур\~2, 2 кв.м. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 50-59). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Відповідно\~ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Положеннями ч. 1 ст. 759 ЦК визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За загальним правилом, зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст. 525 ЦК). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~У разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст.611 ЦК України). Згідно ч.3 ст.651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені \~частинами першою - третьою, \~п`ятою\~ та\~ шостою статті\~203 \~цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України). V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивач просить визнати недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору від 10.12.2019, оскільки вважає, що у п.6.2. Договору сторони передбачили особливий порядок його дострокового розірвання в односторонньому порядку, у зв`язку з чим Відповідач з моменту підписання Договору втратив право на односторонню відмову від нього, передбачене положеннями ст.782 Цивільного кодексу України. Однак, положення п. 6.2. договору стосовно порядку його розірвання стосуються загального порядку розірвання договорів, а ч. 1 ст. 782 ЦК України регулює спеціальний правовий інститут, яким є одностороння відмова орендодавця від договору, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~782\~ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. Отже, сторони у договорі оренди не відступали від положень ч. 1 ст. 782 ЦК України, а положення п. 6.2. Договору оренди регулюють інший правовий інститут - загальні положення про розірвання договору за ініціативи якоїсь із сторін та не стосуються випадків відмови від Договору у разі не внесення плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність правових підстав для визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору від 10.12.2019. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно зі\~ст.141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed