Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» звернулось до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 17537,31 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 12.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С03.211.73063 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень, строком до 12.10.2021 року, з процентною ставкою в розмірі 48,00% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 13198,92 гривень, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8198,92 гривень. 03.12.2020 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»\~укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників. Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за кредитом, позивачем відповідно до ст.625 ЦК України, нараховано 3% річних - 682,92 гривень та суму інфляційних втрат - 3656,11 гривень. Просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 17537,31 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду № 334/3707/22 від 06.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за відомим зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов або зустрічний позов до суду не подавав. Відповідно до ч. 8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст.\~279,\~280,\~281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 12.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С03.211.73063 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої банк надав позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 5000,00 гривень, строком до 12.10.2021 року, з процентною ставкою в розмірі 48,00% річних. Відповідно до п.3.4. Угоди розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється Тарифами Банку. Дата сплати обов`язкового мінімального платежу за Кредитною лінією за попередній Розрахунковий період - до останнього Операційного дня Платіжного періоду, який починається з дня, наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього Розрахункового періоду. 03.12.2020 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»\~укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.12.2020 року, який наданий позивачем, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № С03.211.73063 від 12.10.2016 року становить 13198,92 гривень, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 5000,00 гривень; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 8198,92 гривень. 30.11.2021 року, на адресу відповідача надіслано досудову вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором № С03.211.73063 від 12.10..2016 року в сумі 13198,92 гривень, яка позичальником залишена без реагування. Відповідно до розрахунку 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості за період з 03.12.2020 року по 10.01.2022 року позивачем нараховано: 3% річних на кредитну заборгованість у розмірі 682,92 гривень та суму інфляційних втрат - 3656,11 гривень. Отже, загальна сума заборгованості відповідача станом на 24.08.2022 рок включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річни х та інфляційні втрати становить - 17537,31 гривень. За змістом ст. 627 ЦК України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526, 530 ЦКУкраїни\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.610, 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625\~ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього\~кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зіст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.512\~ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515\~ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексудо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, 12.10.2016 року уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між вказаними особами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Банк надав відповідачці кредитні кошти, які остання повинна була повертати шляхом внесення відповідних щомісячних платежів. Однак, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконувала свого зобов`язання щодо сплати необхідних платежів, зокрема, в рахунок повернення кредиту, сплати відсотків та комісій, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 17537,31 гривень. При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права АТ «Ідея Банк» і він має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією, підтверджується розрахунком, наданими позивачем, який узгоджуються з умовами кредитного договору, відповідачкою не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення. Також суд вважає законним вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 682,28 гривень та витрат від інфляції у розмірі 3656,11 гривень, як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, які можуть бути застосовані до грошового зобов`язання, оскільки відповідач не виконав грошового зобов`язання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Таким чином, суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати, понесені по оплаті судового збору. Крім того, позивач, яким було сплачено судовий збір, в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Згідно із ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved