Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Представник позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», який є правонаступником ПАТ «Київенерго», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за обліковану електричну енергію в розмірі 12037,08 грн. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов"язань за договором. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 19.01.2022 року справа направлена до Святошинського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді від 28.04.2022 позов залишено без руху для усунення недоліків, які представником позивача 07.07.2022 були усунені. Ухвалою від 08.08.2022 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подавали. Відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, у відповідності до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Однак, обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у Споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Зокрема, відповідно до ст.3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, які 11.06.2018р. втратили чинність, правила роздрібного ринку елекстричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018рю № 312, які 11.06.2018р. набули чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте, відповідач наведені вимоги закону та договору виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість з оплати наданої послуги, що облікована станом 01.07.2021 р., у сумі - 12037,08 грн. (основна заборгованість - 9141,68 грн., інфляційні та 3 % річних втрат - 2895,40 грн.). Інфляційні втрати та 3% річних позивачем нараховані на суму боргу за прострочення відповідачами грошового зобов`язання з оплати послуги з надання електричної енергії, на підставі ст. 625 ч.2 ЦК України, що не суперечить договору. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених вище норм закону. Судові витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved