Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 19 липня 2022 року до суду надійшла позовна заява в якій [PERSON] просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за №4423. За змістом позовної заяви позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, адже договору позики від 14 березня 2018 року позивач не отримувала, відповідачем нотаріусу не надано належним чином оформленого розрахункового документа, яким підтверджується факт видачі / перерахування кредитних коштів, перед вчиненням виконавчого напису на адресу позивача не надходило вимоги-повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу, нотаріус міг вчинити виконавчий напис лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору позики. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 20 липня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, витребувано належним чином завірені копії документів у приватного нотаріуса. 3. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») та приватний нотаріус Колейчик В.В. до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, будь-яких документів на адресу суду не направили, правову позицію у справі не висловили. 4. 21 жовтня 2022 року позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. 5. 21 жовтня 2022 року про заочний розгляд справи судом постановлено ухвалу. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 6. 08 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) №3753/5267DCLRKPT2 (оптимальний з перенесенням платежу) згідно якого банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором в повному обсязі (п. 1). За даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту - 16529,32 грн., б) строк кредитування - 70 платіжних періодів; в) фіксована процентна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних; г) комісія за надання кредиту - 0,00 грн.; д) комісія за обслуговування кредиту - 694,00 грн., е) цільове призначення - поточні потреби; ж) дата повернення кредиту - 06 жовтня 2021 року (п. 1.2). 7. 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №4423, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №3753/5267DCLRKPT2 від 08 грудня 2015 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 358 від 24 квітня 2019 року є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (стягувач), заборгованість за кредитним договором №3753/5267DCLRKPT2 від 08 грудня 2015 року. Строк платежу за кредитним договором №3753/5267DCLRKPT2 від 08 грудня 2015 року настав, божником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24 квітня 2019 року по 15 листопада 2019 року. Сума заборгованості становить 29477,32 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12821,32 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 16656,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 29977,32 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили - 25 березня 2020 року. 8. 10 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» подано до Летичівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Летичівський відділ ДВС) заяву про примусове виконання рішення у якій просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4423 від 25 березня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення заборгованості з боржника, яким є [PERSON] , на свою користь 29977,32 грн. 9. 19 листопада 2021 року постановою старшого державного виконавця Летичівського відділу ДВС відкрито виконавче провадження №67602530 з виконання виконавчого напису №4423, виданого 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про стягнення з [PERSON] (боржник) на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» (стягувач) заборгованості у розмірі 29977,32 грн., з них заборгованість за сумою кредиту - 12821,32 грн., заборгованість за комісією - 16656,00 грн., за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн. ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА (у редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису) 10. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 11. Як зазначено у п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи. У ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1). Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ч. 2). Як зазначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ч. 1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ч. 2). В силу ч. 1 ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». 12. Згідно підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. В силу підпункту 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. У підпункті 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В силу підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік). Як зазначено у підпункті 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. 13. Згідно п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 14. У п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів. 15. Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа №6-887цс17), Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року (справа №137/1666/16-ц), від 02 липня 2019 року (справа №916/3006/17), від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц) зазначили наступне. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Водночас як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 16. Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року (справа № 554/6777/17) вказав, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 17. У постанові від 13 жовтня 2021 року Верховний Суд у цій же справі (справа №554/6777/17) вказав, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». 18. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року (справа №357/12818/17) вказав, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 19. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що такий вчинено на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. 20. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема п. 1 і п. 2. Тобто, оскільки постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконною та нечинною, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. 21. Приватний нотаріус Колейчик В.В., ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» не надали суду доказів, що укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] кредитний договір від 08 грудня 2015 року, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально. Наявна у матеріалах справи копія кредитного договору від 08 грудня 2015 року не містить відомостей про його нотаріальне посвідчення. 22. Отже, приватний нотаріус на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису від 25 березня 2020 року діяв на підставі пункту Переліку, зміни до якого визнані постановою апеляційного суду від 22 лютого 2017 року незаконними та нечинними, тому законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису на зазначеному кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим, в нотаріуса не було. 23. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від банку / його правонаступника або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Учасники справи не надали суду доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. Враховуючи те, що позивач не погоджується із розрахунком суми заборгованості, встановленим виконавчим написом нотаріуса, заборгованість не є безспірною. 24. Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують, що позивачу направлялося повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, повідомлення про заміну кредитора в результаті переуступки права вимоги, повідомлення про початок процедури стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса. 25. Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису. VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 26. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, якими спростовуються твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. VІІ. ЩОДО ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ 27. 25 липня 2022 року ухвалою суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову і зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Законодавець у ст. 158 ЦПК України визначив, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8). Враховуючи те, що судом ухвалюється рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, адже клопотання про скасування таких заходів під час розгляду справи до суду не надходило. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 28. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача: за подання позовної заяви - 992,40 грн., за подання заяви про забезпечення позову - 496,20 грн., а всього 1488,60 грн.

Outcome: approved