Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 червня 2022 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суброгації в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь відшкодування в розмірі 61\~080,26 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 31 серпня 2017 року між позивачем та представництвом «ЕГІС «ФАРМАС`ЮТІКАЛС ПЛС» укладено Генеральний договір страхування автотранспортних засобів № 1056258/С4.27, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля RENAULT державний реєстраційний номер [NUMBER] . 21 червня 2019 року відбулась дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу MAZDA державний реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2019 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Вартість відновлювального ремонту у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищезазначеної дорожньо- транспортної пригоди склала 61\~080,26 грн., що підтверджується рахунком - фактурою СТО №АДС 007471 від 26 липня 2019 року. В заяві про виплату страхового відшкодування від 06 серпня 2019 року страхувальник зазначив, що належну мені суму страхового відшкодування, в разі визнання випадку страховим, просить перерахувати на банківський рахунок за реквізитами. Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 61\~080,26 грн. на підтвердження факту оплати є платіжне доручення № 329 від 09 вересня 2019 року склала 61\~080,26 грн. Оскільки цивільно правова відповідальність відповідача не забезпечена полісом обов`язкового відшкодування позивач просив суд стягнути в відповідача на їх користь сплачену суму в розмірі 61\~080,26 грн. (а.с. 1-3). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 21 червня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.68). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.69-70). До суду 15 липня та 04 серпня 2022 року надійшла інформація про відсутність відомостей стосовно реєстрації місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 71, 82). Ухвалою судді від 15 липня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом заявою Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суброгації (а.с. 72-73). Представник позивача надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, причин не явки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 31 серпня 2017 року між позивачем та представництвом «ЕГІС «ФАРМАС`ЮТІКАЛС ПЛС» укладено Генеральний договір страхування автотранспортних засобів № 1056258/С4.27, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля RENAULT державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 4-16). 21 червня 2019 року відбулась дорожньо транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та транспортного засобу MAZDA державний реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2019 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вартість відновлювального ремонту у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля у результаті вищезазначеної дорожньо- транспортної пригоди склала 61\~080,26 грн., що підтверджується рахунком - фактурою СТО №АДС 007471 від 26 липня 2019 року (а.с. 26). Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. В заяві про виплату страхового відшкодування від 06 серпня 2019 року страхувальник зазначив, що належну мені суму страхового відшкодування, в разі визнання випадку страховим, просить перерахувати на банківський рахунок за реквізитами. Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 61\~080,26 грн. , що підтверджується платіжним дорученням № 329 від 09 вересня 2019 року та №2403 від 25 вересня 2019 року (а.с. 59-60). Оскільки цивільно правова відповідальність відповідача не забезпечена полісом обов`язкового відшкодування позивач просив суд стягнути в відповідача на їх користь сплачену суму в розмірі 61\~080,26 грн Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про страхування»\~страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі\~статтею 9 Закону України «Про страхування»\~страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно із пунктом 3 частини першої\~статті 20 Закону України «Про страхування»\~страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. За вимогами\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої\~статті 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам\~Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування); а також до підприємства, установи, організації, що відповідає за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини та до особи, яка заподіяла шкоду навмисно. Згідно зі\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та\~статтею 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже\~стаття 1191 ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічний висновок викладено у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц). Тому під час розгляду справи не слід ототожнювати правовідносини регресу, регулювання яких здійснюється\~статтею 1191 ЦК України\~та\~статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») з правовідносинами суброгації, які регулюються\~статтею 993 ЦК України\~та\~статтею 27 Закону України «Про страхування». Суброгація (від лат. «subrogare» - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого. Водночас регресом (з лат. «regressus» - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191\~ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм\~ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. У постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/18279/19 зроблено висновок про те, що під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Згідно із частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, перейшло право зворотної вимоги до винної особи відповідача, компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля RENAULT державний реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 21 червня 2019 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не забезпечена полісом обов`язкового страхування то він, безпосередньо винна особа у ДТП зобов`язаний відшкодувати ПРАТ «Європейський страховий альянс» шкоду у розмірі виплаченого страхового відшкодування ,а саме 61\~080,26 грн. Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку про задоволення в повному обсязі позову Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку суброгації. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved