Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми авансу за розпискою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.02.2022 року позивач передала відповідачу [PERSON] грошову суму у розмірі 2500,00 дол. США, як аванс для придбання в подальшому по договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивачем було передано відповідачу авансовий платіж у розмірі 2500,00 дол. США за продаж квартири, про що була складена розписка. 22.07.2022 року позивачем направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію з вимогою повернути передану суму коштів у розмірі 2500 дол. США, оскільки враховуючи, що в Україні воєнний стан не має наміру купувати вищезазначений об`єкт нерухомості. Зазначена претензія не була вручена відповідачу. Згідно виписки із сайту Укрпошта лист повернений за терміном зберігання 11.08.2022 року. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, передані їй в якості авансу у розмірі 91 450 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2022 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 26 серпня 2022 року судом був направлений запит до Краматорської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] , відповідь з якої надійшла на адресу суду 30 серпня 2022 року. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді від 31 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася. Відповідно до заяви просила суд розглядати справу за відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги з наведених в позові підстав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282ЦПК\~України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.02.2022 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленість щодо купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] . В забезпечення зобов`язань по укладанню договору купівлі-продажу позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2500,00 дол. США в якості завдатку за продаж квартири адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія розписка. В якій зазначено строк підготовки документів до кінця 2022 року. 22.07.2022 року позивачем направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію з вимогою повернути передану суму коштів у розмірі 2500 дол. США, оскільки враховуючи, що в Україні воєнний стан не має наміру купувати вищезазначений об`єкт нерухомості. Зазначена претензія не була вручена відповідачу, так відповідно до виписки із сайту Укрпошта лист повернений за терміном зберігання 11.08.2022 року. Як зазначає позивач, оскільки в Україні воєнний стан, то вона не має наміру купувати вищезазначений об`єкт нерухомості, вона звернувся до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, проте відповідач відмовляється в добровільному порядку повертати кошти. Станом на час розгляду справи відповідачем не повернуто позивачу грошові кошти в розмірі 2500,00 доларів в якості завдатку. Відповідно до частини першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частинами першої, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Нормами ст.\~657\~ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Крім того, слід зазначити, що аналогічний правовий висновок викладено і у постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 року в справі №6-176цс12. Зокрема, Судова палата в цивільних справах Верховного Суду України зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами попереднього договору був переданий, а зобов`язання не виконано, тобто основний договір у визначений попереднім договором строк не укладений, то аванс залишається у сторони, яка його отримала. Така умова попереднього договору суперечить вимогам чинного законодавства. В ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2012 року, від 14 березня 2012 року, від 27 липня 2011 року у справах про стягнення авансових платежів, сплачених за попередніми договорами і розірвання таких договорів суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що в разі не укладення сторонами основних договорів у строк, визначений попередніми договорами, передані позивачами в рахунок оплати за основними договорами грошові кошти є відповідно до ст.\~570\~ЦК України не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особам, які їх сплатили. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. При відмові від покупки аванс повинен бути повернутий покупцеві в обов`язковому порядку. Оскільки договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, в зв`язку з відмовою покупця від придбання квартири, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 2500,00 євро, що згідно з офіційним курсом Національного банку України еквівалента 91450,00 грн., яка є авансом, підлягає поверненню позивачу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved