Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 15 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву б/н від 15 жовтня 2019 року. Відповідач отримав кредитну картку, йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 5000 гривень. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором він виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а останній в порушення норм закону та умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями у зв`язку з чим, станом на 16 лютого 2022 року має заборгованість в розмірі 10667 грн. 10 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту 8333 грн. 54 коп., заборгованість за простроченими відсотками 2333 грн. 56 коп. Посилаючись на вказані обставини та те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 10667 грн. 10 коп., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2481 грн. в примусовому порядку. 14 червня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» перейменовано на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч. 2 ст.5 Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VІ від 17 вересня 2008 року, зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Ухвалою судді від 08 червня 2022 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, вказавши у позовній заяві, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу його місця проживання та реєстрації, та шляхом направлення телефонограми. Ця обставина підтверджується матеріалами поштової кореспонденції, клопотання від нього про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву не надходили. Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За згодою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2019 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 10 ). В подальшому кредитний ліміт змінювався, що стверджується довідкою про зміну умов кредитування картки виданої АТ КБ ПриватБанк» на ім`я [PERSON] (а.с.8). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 10,11). До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.16-34). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, станом на 16 лютого 2022 року становить 10667 грн. 10 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту 8333 грн. 54 коп., заборгованість за простроченими відсотками 2333 грн. 56 коп. ( а.с. 6-7). Даний розрахунок заборгованості суд визнає достовірним та правильним, приймаючи до уваги як належний та допустимий доказ, що відповідає вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 626, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, частина перша статті 634 ЦК України визначає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При системному аналізі зазначених норм чинного цивільного законодавства України з врахуванням тих правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що Анкета-заява відповідача разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами Банку, дійсно складають кредитний договір, який вважається укладеним 15 жовтня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , оскільки саме в цей день він був ознайомлений із фінансовими умовами надання кредиту у зв`язку з чим до відносин, які склалися між сторонами підлягають застосуванню норми ст.ст. 1054-1056-1 Параграфа 2 ЦК України (Кредит). Статтею 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором. Так ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сторони в укладеному між ними кредитному договору погодили, що відповідно до п.п. 2.1.2.3., 2.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів об`єктивно підтверджується наданою суду випискою з карткового рахунку відповідача, він не спростований останнім та об`єктивно підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). Враховуючи приписи вище зазначених норм ЦК України та положення Договору, які погоджені сторонами, а також ту обставину, що судом встановлено факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь боргу за кредитним договором у розмірі 10667 грн. 10 коп., а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Так як, позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вище зазначеному розмірі на користь позивача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved