Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

29.06.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю. 11.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який є рідним братом позивача. Спільне життя матері позивача з відповідачем не склалося та рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05.03.2012 шлюб було розірвано і малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з [PERSON] .. Після розірвання шлюбу брат позивача [PERSON] проживав разом з матір`ю і перебував на її повному утриманні. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає до цього часу. Крім того, відповідач понад десять років не спілкується з сином, свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Зазначає, що тривалий час відповідач не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, а [PERSON] не має до відповідача жодних почуттів, не пам`ятає його. Також зазначає, що розірванню шлюбу між [PERSON] та відповідачем слугувало вживання відповідачем наркотичних засобів, вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] та брата [PERSON] , вчинення відповідачем кримінальних правопорушень. Вважає, що наявні вагомі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому зазначає, що [INFO] [PERSON] трагічно загинула. Після смерті матері молодший брат проживає разом з позивачем, перебуває на його утриманні, а відповідач не має намірів опікуватися своїм сином, забезпечувати його тощо. Позивач самостійно матеріально забезпечує свого малолітнього брата, доглядає за ним, займається його вихованням. Витрати на дитину складаються із витрат на харчування, одяг, взуття, оздоровлення, а також із витрат для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вважає, що батько, який є працездатним, зможе сплачувати аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити. 29.06.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.25). 15.07.2022 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі відкрито провадження та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.32). У судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.50). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 15.07.2022 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялася за місцем проживання відповідача (а.с.36, 49). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.42-43, 47-48). У судові засідання 26.08.2022, 17.10.2022, 04.11.2022 відповідач не з`явився. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.51). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народженняпозивач [PERSON] народився [INFO] та у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 01.06.1994 року, в графі мати зазначено " [PERSON] ", а в графі батько зазначено " [PERSON] " (а.с.9). Після розірвання шлюбу з [PERSON] , 05.08.1996 року мати позивача змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 06.05.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області позивач змінив прізвище на " [PERSON] " (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Великолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області відповідач [PERSON] та мати позивача [PERSON] 11.07.2008 року зареєстрували шлюб, актовий запис №17 (а.с.12). Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.03.2009Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.13). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 05.03.2012 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю (а.с.14). Мати позивача та малолітнього [PERSON] [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Жтомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №1801 (а.с.15). Згідно характеристики [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживав разом з матір`ю [PERSON] , яка загинула.Мати приділяла належну увагу вихованню і навчанню сина, сприяла всебічному розвитку дитини. Батько [PERSON] шкільним життям та навчанням дитини не цікавився, не відвідував батьківськи збори, зв`язку з класним керівником, адміністрацією школи не підтримував (а.с.20). Матері позивача [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.07.2002 року (а.с.18) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19). [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] , [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ "КК "КомЕнерго-Житомир" від 15.06.2022 №166 (а.с.17). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.53-54), який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №936 від 02.11.2022 року, виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.166 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.ст.180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач працездатного віку та зобов`язаний утримувати дитину, тому позовна вимога про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття також підлягає задоволенню.

Outcome: approved