Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, посилаючись на те, що 18.09.2018 року на підставі наказу №65 був прийнятий на роботу у ТОВ «ХІМВІСКПРОМ» в цех по виготовленню ВЛР електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання п`ятого розряду. 04.11.2021 року на підставі наказу №33 був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Під час звільнення з ним не було проведено розрахунок нарахованих йому коштів, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 30\~026,32грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 72\~856,32грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2018 року на підставі наказу №65 він був прийнятий на роботу у ТОВ «Хімвіскпром» в цех по виготовленню ВЛР електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання п`ятого розряду. 04.11.2021 року на підставі наказу відповідача №33 він був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела доходів та утриманих податків, довідки №1126-22-201936 від 26.05.2022 року, за жовтень 2021 року йому нараховано, але не виплачено заробітну плату 6733,69грн., та за листопад 2021 року нараховано, але не виплачено заробітну плату 23292,63грн.. Вищезазначена інформація підтверджується також копією 5-ї та 6-ї сторінки довідки ОК-5 від 27.05.2022 року виданої УПФУ. У відповідності з ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач не надав довідку про середній заробіток. Відтак, сума середньоденної заробітної плати розраховувалась позивачем самостійно та складає 220,77грн (заробітна плата за 2 останні перед звільненням місяці 13\~467,38грн./кількість календарних днів за 2 місяці 61). Таким чином, відповідач повинен виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 04.02.2021року по 29.08.2022року ( дата звернення до суду)в сумі 72\~856,32грн.. Ухвалою суду від 30 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача\~ТОВ «Хімвіскпром» в судовому засіданні позов визнав повністю, зазначивши, що на даний час підприємство не працює і не має коштів на виплату заробітної плати. Суд, заслухавши доводи позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Хімвіскпром» та 04.11.2021 року був звільнений з посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 15). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків від 26.05.2022 року №1126-22-01936, станом на 26.05.2022 року [PERSON] за період з 4 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року отримував доходи у вигляді заробітної плати від ТОВ «Хімвіскпром» за жовтень 2021 року в сумі 6\~733,69грн., за листопад 2021 року в сумі 23\~292,63грн. (а.с. 9). Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 27.05.2022 року ( форма ОК-5) [PERSON] за 2021 рік ТОВ «Хімвіскпром» нараховано заробітну плату за жовтень 2021 року в сумі 6\~733,69грн., за листопад 2021 року в сумі 23\~292,63грн. (а.с. 10-13). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що в день звільнення позивачеві в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені заробітна плата в розмірі 30\~026,32 грн., за винятком відрахувань, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків від 26.05.2022 року №1126-22-01936. З форми ОК-5 вбачається, що розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з жовтня 2021 року по день звільнення складає 30\~026,32грн.. Відповідно до ч.1 ст.177 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 04.11.2021 року (дата звільнення) по 09.11.2022 року. Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з такого. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року при визначенні середньої заробітної плати виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 зазначеного Порядку\~\~середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Нарахована відповідачем заробітна плата [PERSON] відповідно до форми за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню складає 13\~467,38 грн. (6733,69 грн. (заробітна плата за вересень 2021 року) + 6733,69 грн. (заробітна плата за жовтень 2021 року). Кількість фактично відпрацьованих робочих днів складає 42 дні (22 робочих днів в вересні 2021 року + 20 робочих дня в жовтні 2021 року). Отже, враховуючи приписи Порядку №100, середньоденний заробіток позивача становить 320,65 грн. (13\~467,38грн. : 42 робочих дня). Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення даного рішення становить 256 робочий днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 83 689 грн. 65 коп. (320,65грн. х 261 день). Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по невиплаченій заробітній платі в розмірі 30 026 грн. 32 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 83 689 грн. 65 коп. з утриманням з цієї суми встановлених законом податків. Враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, та те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Хімвіскпром» слід стягнути на користь держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи (за подання позовної заяви про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні) по 992,40грн. за кожну вимогу, на загальну суму 1984,80 грн.

Outcome: partial