Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 16 лютого 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На даний час шлюбні відносини припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Збереження сім`ї неможливо і суперечить інтересам сторін. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду від 11 серпня 2022 року надано сторонам строк для примирення терміном два місці. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року поновлено провадження по справі. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Позивача зазначила, що з червня 2022 року сторони спільно не проживають разом та не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо розірвання шлюбу та просив відмовити в позові. По суті пояснив, що сторони дійсно з червня 2022 року спільно не проживають разом, однак почуття до дружини не зникли. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 16 лютого 2007 року вступили в зареєстрований шлюб. (а.с. 6) Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідач на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved