Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , право на звернення якої з цим позовом регламентовано ч.1 ст.165 СК України, звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказала, що вона народилася [INFO] та є донькою третьої особи [PERSON] та відповідача [PERSON] . Її батьки перебували в шлюбі з 04.10.2005 по 06.12.2008. Згідно із рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 04.07.2008 з відповідача були стягнуті на її утримання аліменти в розмірі ј частки доходу. З 2008 року відповідач ухилявся від сплати аліментів, жодним чином не приймав ніякої участі в її житті, не займався її вихованням та утриманням, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечував необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкувався в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надавав доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу, не створював умов для отримання нею освіти. Відповідач свідомо нехтував батьківськими обов`язками протягом тривалого часу. 12.12.2014 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по стягненню з відповідача аліментів на підставі виконавчого листа, виданого для примусового виконання рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04.07.2008. Згідно з ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 28.12.2012 [PERSON] було оголошено у розшук. Згідно з постановою державного виконавця від 24.02.2017 на майно відповідача накладено арешт внаслідок заборгованості по аліментам, яка за станом на 13.06.2022 склала 149971 грн 40 коп. Будь-яких перешкод у спілкуванні з нею відповідачу встановлено не було, із заявами про визначення способу участі в її вихованні та спілкуванні з нею відповідач не звертався. Вона разом із матір`ю у перші місяці війни проживала в м.Маріуполі та пережила облогу в місті. Їй та матері вдалося вирватись на підконтрольну територію українській владі. Відповідач не цікавився, де вона, чим живе, чи жива взагалі. Вказуючи на повну байдужість з боку відповідача до неї, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неї та стягнути з нього понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові. Також позивач пояснила, що між нею та відповідачем вже сім років відсутні будь-які родинні стосунки та спілкування. Останній раз вона бачила батька в 2015 році в Димитровському міському суді, коли вперше розглядалася справа за позовом її матері про позбавлення відповідача батьківських прав, у задоволенні позовних вимог було відмовлено. З того часу батько ніколи не інтересувався її життям, навіть, не намагався це зробити. Вона мала надію побачити відповідача в цьому суді, щоб з`ясувати, чому він так до неї ставиться, але відповідач уникає будь-якої зустрічі з нею. Через байдуже ставлення до неї відповідача вона не бажає називати його батьком. Останні роки вона з матірью проживала в м.Маріуполі. Коли в місті відбувалися активні бойові дії у зв`язку з російським вторгненням, батько не поцікавився її долею та не надав допомогу з евакуацією, на що вона дуже сподівалася. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово сповіщеним про час і місце слухання справи відповідно до норм ЦПК України, у тому числі через розміщення судового виклику на вебсайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що жодних перешкод у спілкуванні відповідача з донькою вона ніколи не чинила. Навпаки після суду в 2015 році вона робила все, щоб відповідач підтримував стосунки з донькою, надавала дитину його батькам, які мешкають на сусідній вулиці від їх місця проживання, щоб викликати інтерес батька до дитини. В 2016 році вона у зв`язку з роботою переїхала до м.Маріуполя. До впорядкування місця проживання донька з січня до червня 2016 року проживала з бабусею її матір`ю [PERSON] в м.Мирнограді. В цей період часу вона дуже розраховувала на допомогу відповідача в догляді за дитиною, але той не виявляв ніякого інтересу і зацікавленості до дитини. Проживаючи в м.Маріуполі, [PERSON] часто приїжджала до бабусі в [ADDRESS] , де вони зареєстровані і наразі проживають. Ані батько дитин, ані його батьки, які бачили, що дитина приїхала, нічого не проявляли до неї. Під час воєнних дій вона з дитиною дуже сподівалися на підтримку відповідача і його батьків, чекали, щоб ті зробили хоч які кроки в допомозі покинути окуповане м.Маріуполь, але вони ніяк не відреагували. Донька знаходиться на її повному утриманні, в останнє вона отримала аліменти приблизно в 2020 році. Наразі заборгованість по аліментам перевищує 100000 грн, тому в червні 2022 року вона звернулася до поліції з заявою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дитини буде відповідати інтересам дитини. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Скрипник Г.С. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердивши висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] . Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити в справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ухвалою судді від 01.08.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, зобов`язано орган опіки та піклування надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його доньки. Згідно із ухвалою суду від 05.10.2022 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року по [INFO] , в якому [INFO] народилася донька [PERSON] . Вказані обставини встановлені на підставі копій свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу, про народження дитини, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23.10.2008 про розірвання шлюбу (а.с.14, 15, 18-19, 65). Відповідно до рішення Димитровського міського суду Донецької області від 04.07.2008 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини (а.с.16-17). Відповідно до ухвали Димитровського міського суду Донецької області від 28.12.2012 [PERSON] було оголошено в розшук у зв`язку із знаходженням на виконанні у державній виконавчій службі м.Димитров виконавчого листа № 2-1433 від 04.07.2008 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки його доходу, ухиленням від сплати цих аліментів, за станом на 20.12.2012 заборгованість по аліментам складала 49346 грн 16 коп. (а.с.32). Згідно із довідкою відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області від 06.11.2015 [PERSON] у період з 01.09.2013 по 30.09.2015 не було здійснено жодної виплати в рахунок аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , за жовтень 2015 року від [PERSON] надійшла одна виплата у розмірі 500 грн. Заборгованість по аліментам за станом на 01.11.2015 становила 30076 грн 44 коп. (а.с.28-29). Відповідно до довідок Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецькій області від 01.09.2021, від 13.06.2022 [PERSON] у період з 01.01.2021 по 31.05.2022 не було здійснено жодної виплати в рахунок аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Загальна заборгованість по аліментам за станом на 01.06.2022 складає 149971 грн 40 коп. (а.с.25-26, 63-64). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022053490000079 від 15.06.2022 стосовно [PERSON] за заявою [PERSON] порушено кримінальну справу за ч.1 ст.164 КК України (злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини) (а.с.22, 39). Згідно із інформацією Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 02.09.2020, від 06.07.2022 [PERSON] протягом 2020 року, 2021 року не звертався до органу опіки та піклування із заявою про визначення способу участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з нею (а.с.20, 21). Згідно із довідкою Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 28.07.2022 відповідач [PERSON] з 06.07.2017 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Відповідно до довідки Координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської територіальної громади від 19.07.2022 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані третя особа [PERSON] та її донька - позивач [PERSON] (а.с.66). Згідно із інформацією Опорного закладу загальної середньої освіти Мирноградської міської ради від 28.09.2022 неповнолітня [PERSON] навчалася у закладі з першого по третій клас, продовжила навчання з весни 2022 року в 10 класі, навчається добре, дівчина відповідальна, старанна, має достатній рівень учбових досягнень. Вихованням дитини з перших днів її навчання займається мати [PERSON] , батько [PERSON] жодного разу не з`явився до навчального закладу на батьківські збори, зв`язок із класним керівником не підтримує, не цікавиться навчанням доньки, ніякої уваги вихованню не приділяє (а.с.69). Відповідно до довідки КНП «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 27.09.2022 дитина [PERSON] являється переселенкою з м.Маріуполя Донецької області. Соматично здорова (а.с.70). Відповідно до висновку Органів опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 016 від 03.10.2022 позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини (а.с.67-68). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є кумою [PERSON] , з якою підтримує сталі дружні стосунки, а тому регулярно відвідує її сім`ю, до складу якої входить донька [PERSON] [PERSON] та її онука [PERSON] . До вторгнення в Україну Російської Федерації донька та онука її подруги проживали в м.Маріуполі. Вона приймала активну участь в евакуації [PERSON] і [PERSON] з окупованого м.Маріуполя. При цьому батько [PERSON] не приймав в цьому ніякої участі. Взагалі вона ніколи його не бачила поряд з донькою, навіть тоді, коли дівчата жили в м.Мирнограді. Їй не відомо, щоб [PERSON] чинила перепони в спілкуванні [PERSON] з батьком, навпаки вона завжди була не проти, щоб дитина спілкувалася з батьком. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2010 року вона знайома з [PERSON] й часто буває в неї дома за адресою: [ADDRESS] , де також мешкають [PERSON] і [PERSON] донька і онука [PERSON] . Батька [PERSON] вона ніколи не бачила, хоча його батьки проживають поряд по [ADDRESS] . Вона ж сама мешкає на сусідній вулиці і деякий час була квартальною в цьому районі. Дізнавшись випадково, що [PERSON] і Потикуни свати, вона була здивована, оскільки [PERSON] ніколи не проявляли інтересу до онуки, яка часто проходила повз іх подвір`я. Вона ніколи не чула, щоб [PERSON] чинила перепони в спілкуванні дитини з батьком. [PERSON] сама утримувала доньку і весь час сподівалася на підтримку відповідача. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно із ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. \~ Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Отже сукупністю досліджених доказів встановлено і доведено позивачем, що відповідач з 2015 року не цікавиться її життям, умовами її проживання, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навіть, не намагається з нею контактувати. Усунувшись у повній мірі від виховання доньки, відповідач фактично переклав свої обов`язки на позивача, не здійснив жодного заходу для встановлення способу його участі у вихованні дитини. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні своєї доньки, не проявляє до неї належної батьківської турботи. Тривалість невиконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню дитини свідчить про свідоме нехтування ним цими обов`язками, тому суд, також беручи до уваги думку дитини, яка підтримала позов, вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав задля захисту інтересів дитини є доцільним та необхідним. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 992 грн 40 коп. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.150, 164, 165, 247 СК України, Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved