Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] через свого представника звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з квартири [ADDRESS] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року [PERSON] та його мати - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є власниками в рівних долях двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті матері, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, йому стало відомо, що на Ѕ частини квартири [ADDRESS] накладено арешт. Позивач з`ясував, що Подільським районним судом міста Києва по справі № 2-1581-03 від 03.11.2003 задоволено позов ВАТ «Ластівка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за квартплату та комунальні послуги. На виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист №2-1581 від 14.01.2004. Постановою № АК №6494578 від 30.08.2004 року Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва на виконання вищевказаних виконавчих листів накладено арештна на Ѕ частини квартири [ADDRESS] , який зареєстровано Четвертою київською державною нотаріальною конторою, про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №62089184 від 15.06.2005. Позивач вказує, що [PERSON] , 1967 р.н., як зазначено в постанові про арешт майна боржника, не має жодного відношення до Ѕ частини квартири [ADDRESS] , оскільки остання належала, [PERSON] , 1930 р.н. Позивач зазначає, що державний виконавець помилково виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, щодо особи, яка не була стороною у справі, саме однофамільці, але з іншою датою народження. В ході розгляду справи залучено третю особу ПрАТ «ЛАСТІВКА» та Одинадцяту Київську державну нотаріальну кантору. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник ПрАТ «ЛАСТІВКА» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв не надали. Представник Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв не надали. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.10.1997 року [PERSON] та його мати - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] були власниками в рівних долях двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Подільським районним судом міста Києва по справі № 2-1581-03 від 03.11.2003 задоволено позов ВАТ «Ластівка» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості з квартплату та комунальні послуги. На виконання вищевказаного рішення суду постановою № АК №6494578 від 30.08.2004 року Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва накладено арештна на Ѕ частини квартири [ADDRESS] , який зареєстровано Четвертою київською державною нотаріальною конторою, про що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №62089184 від 15.06.2005. Із відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.11.2021 року за № 116609 вбачається, що надати інформацію про стягнення з [PERSON] заборгованості не є можливим, оскільки виконавче провадження знищено. У відповідності до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, після завершення виконавчого провадження державний виконавець повинен скасовувати вжиті ним заходи примусового виконання рішення, в тому числі зняти арешт накладений на майно боржника. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України встановлює, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності охороняється законом та його порушення з боку будь-якого державного органу, установи, особи не припустимо. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , 1967 р.н., як зазначено в постанові про арешт майна боржника, не має жодного відношення до Ѕ частини квартири [ADDRESS] , оскільки остання належала на час арешту [PERSON] , 1930 р.н. Таким чином у суду є всі підстави вважати, що на час накладення арешту та на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження які накладені у зв`язку із виконанням рішення Подільського районного судом міста Києва по справі № 2-1581-03 від 03.11.2003, у якій стороною була інша особа, відмінна від тієї на майно якої накладено арешт. Суд вважає за потрібне відмовити позивачу у задоволенні частини вимог про припинення обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки задоволення вимог про зняття арешту з майна не позбавляє можливості позивача в загальному прорядку звернутись до встановлених законом органів для вирішення питання щодо припинення обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На підставі викладеного,

Outcome: partial