Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» та просить визнати виконавчий напис приватного Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича зареєстрований в реєстрі за №170793 виданий 15.06.2021 про стягнення з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) грошових коштів у загальній сумі 35620 грн. на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» таким, що не підлягає виконанню. Також просив стягнути відповідача судові витрати складають 908 гривень судового збору за подання позову, 454 гривні судового збору за подання заяви про застосування заходів забезпечення позову та 600 гривень за правову допомогу зі складання позову та заяви про забезпечення позову всього 1962 гривні. Наполягав, що жодних відносин зі стягувачам ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» не має, позику не отримував, не оформлював кредитів та не отримував жодних коштів. Про вчинення виконавчого напису не знав. Особисто копії виконавчою напису та постанову від приватного виконавця не отримував. Про їх існування дізнався лише після того, як заблокували його банківські картки. Під час з`ясування причин їх блокування, [PERSON] встановив, що виконавчим написом нотаріуса, який складений як окремий документ постановлено стягувати з нього кошти на користь відповідача в загальній сумі 35620 грн. Вважає, що здійснений виконавчий напис № 170793 від 15.06.2021 є незаконним та такими, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим що виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, а також за відсутності доказів, що підтверджують безспірність вимоги. Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Бондаренко було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову від 28.10.2021, якою стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» на підставі виконавчого напису №170793 виданий 20.06.2021 року, у виконавчому провадженні ВП №66957421, зупинено до розгляду по суті справи. 29.11.2021 ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області у справі відкрито провадження. Розгляд справи провадиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Разом з тим, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2021 витребувано від приватного виконавця Журид С.М. належним чином засвідчену копію виконавчого напису. 21.12.2022 ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області, за заявою [PERSON] було скасовано заходи забезпечення позову, які попередньо було вжито на підстав ухвали Котовського міськрайонного суду від 28.10.2021. Позивач у судове засідання не з`явився, але окремим пунктом позові просив про розгляд справи за його відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не звився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать підписи у поштових повідомленням у АТ «Укрпошта». Правом на відзив не скористався. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явилась, на надіслані судові повітки у АТ «Укрпошта» до суду повернулись конверти із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журид С.М. судове засідання також не з`явився, хоча повідомлявся про дату та час судового розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Журид С.М. вчинено виконавчий напис зареєстровано в реєстрі №170793 виданого 15.06.2021 у справі про стягнення боргу з\~\~ [PERSON] у сумі 35620 грн. на користь ТОВ «ФК Дебт Коллекшн». Представник ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернувся до приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай О.С. із заявою на вчинення виконавчого напису. Так, Відповідно до індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 3392415170/229822 від 03.02.2021 зазначено, що ТОВ «Гоуфінгоу», ЄДРПОУ 42059219, надав позивачу кредит в сумі 10000 грн. строком на 30 днів до 03.03.2020. натомість клієнт сплачує Товариству 675,25 % (процентів) річних від суми кредиту у рахунку 1,8 відсотків за добу користування позикою. Разом з цим в тексті договору не зазначений номер рахунку позичальника на якій товариством перераховуються кредитні кошти. Право вимоги первісного кредитора було відступлена нового кредитора Фінансова компанія «Сіті Фінанс Груп», ЄДРПОУ 39508362, Договір факторингу № 1-31/05/2021 від 31.05.2021. В подальшому між ТОВ ФК «Сіті Фінанс Груп`та ТОВ ФК «Дебт Коллекшн», ЄДРПОУ 44243120, укладено Договір №1 від 03.06.2021 про відступлення права вимоги на кредитний договір із [PERSON] . На підставі того, що строк платежу по кредитному договору сплив, позивач звернувся до приватного нотаріусі про вчинення виконавчого напису. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями\~87,\~88,\~89 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);\~\~строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.\~\~Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172\~(далі - Перелік) встановлено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме : нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому\~Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 за №296/5\~(далі - Порядок) визначено порядок вчинення виконавчих написів Так пунктом 1 глави 16 розділу ІІ, підпунктами 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.\~\~ Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено умови вчинення виконавчого напису. Так вказаним пунктом передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.\~\~ Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру, наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів.\~\~ За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог\~Закону «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За таких обставин, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з сплаченого судового збору 908 грн., 454 грн. судового збору за подану заву по забезпечення позову, 600 грн. за складання позову, що у загальному скидає 1962 грн,, суд вважає задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи вбачається підтвердження про витрати лише на сплату судового збору 908,00 грн. квитанція № 35243226 від 26.10.2021 у АТ «ПУМБ» та 454,00 грн. сплати судового збору за заявою про забезпечення позову, квитанція № 35243236 від 26.10.2021 у АТ «ПУМБ». Жодних договорів про надання правової допомоги із подальшим документуванням витрат адвоката позивачем суду не надано. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь відповідача витрати лише витрати на сплату судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial