Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 23 грудня 2000 року Богданівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №26.. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 23\~грудня 2000\~року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з чоловіком вони не проживають з 10 травня 2021 року. Позивач вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу є неможливим та скперечить їх з відповідачем інтересам, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23 грудня 2000 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Богданівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №26 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8;9). На даний час спільне подружнє життя припинено. Примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Частиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved