Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

24 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси звернулася з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів. 10 листопада 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла уточнена позовна заява, у якій [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси звернулася з позовом до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства. В обґрунтування позову відзначено, що з серпня 2011 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] від цих шлюбних відносин у позивача та відповідача народилася дитини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданий Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1416. З липня 2012 року стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, що призвело до розпаду сім`ї. Після розпаду малолітня дитина залишилася зі позивачем та знаходиться на її виховані, утриманні та піклуванні. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року було відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства. Розгляд справи призначено на 08 грудня 2021 року. У судове засідання 08 грудня 2021 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Розгляд справи відкладено на 23 лютого 2022 року. До суду 28 січня 2022 року надійшло клопотання від позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. У судове засідання 23 лютого 2022 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. До суду надійшли заяви від позивача та відповідача про розгляд справи 23 лютого 2022 року за їх відсутності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено. Провадження по справі №522/18422/21 зупинене до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експерта на поставлені судом питання. 21 вересня 2022 року до суду надійшов висновок експерта № 396 від 19 серпня 2022 року судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі №522/18422/21 про визнання батьківства. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2022 року поновлено судовий розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та призначено судове засідання03 листопада 2022 року. У судове засідання 03 листопада 2022 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. До суду надійшла заява від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд справи 03 листопада 2022 року за відсутності представника. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З серпня 2011 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] від цих шлюбних відносин у позивача та відповідача народилася дитини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданий Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1416. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , громадянку України, а відомості щодо батька вказані за заявою матері згідно ст. 135 СК України та зазначено - [PERSON] . З липня 2012 року стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, що призвело до розпаду сім`ї. Після розпаду малолітня дитина залишилася зі позивачем та знаходиться на її виховані, утриманні та піклуванні. Відповідно до експертного висновку про біологічне батьківство №396 від 19 серпня 2022 року, біологічне батьківство передбачуваного батька, [PERSON] , щодо дитини, [PERSON] , не може бути виключено, ймовірність батьківства становить 99,999%. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) СК України. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення. Предметом доказування у справах щодо батьківства та материнства є відсутність та/або наявність кровного споріднення між особою і дитиною. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи судами, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства, то такі обставини дають право на визначення даних про батька дитини із врахуванням цього. Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками. Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, аналізуючи положення законодавства, суд вбачає, що рішення суду є підставою для внесення відповідних змін до актового запису народження дитини.

Outcome: approved