Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

У вересні 2021 року позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивачів [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки 12-ї Київської державної нотаріальної контори від 01.07.2021 року, заведена спадкова справа №1159/2020 після померлої [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Заяву про прийняття спадщини подали позивачі, але свідоцтв про право на спадщину ще не отримали, але є спадкоємцями померлої. При житті [PERSON] була власником 4/9 частини будинку [ADDRESS] згідно рішення Києво-Святошинського райсуду Київської області від 07 лютого 1996 року та 1/18 частини цього ж будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2008 року. Згідно рішення Києво-Святошинського райсуду Київської області від 22.08.1996 року [PERSON] була виділена 4/9 частин цього будинку в натурі та в користування земельна ділянка площею 724 кв.м. Також рішенням Києво- Святошинського райсуду Київської області від 03 жовтня 2012 року виділено в натурі і 1/18 частина цього ж будинку - приміщення 3-1пл.6,2 кв.м та 3-2 пл.9,6 кв. Рішенням Києво-Святошинського райсуду Київської області від 19.03.2013 року [PERSON] була вселена у приміщення 3-1, 3-2 спірного будинку. 21 липня 2004 року [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0724 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий № 3222482401:01:005:0032 (ділянка 1) та 3222482401:01:005:0033 (ділянка 2). Також [PERSON] наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею\~0,015\~га длябудівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Проте за життя [PERSON] не змогла завершити розпочату приватизацію земельної ділянки, а позивачі, як її спадкоємці, мають право її завершити. Позивачам стало відомо, що інший співвласник будинку [ADDRESS] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.03.2020 року на 4/9 частин будинку. Також згідно рішення 5 сесії 8 скликання №289-05-У1ІІ Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області від 08.04.2021 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0740 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,0740 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Враховуючи викладене, позивачі вважають, що рішення Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області підлягає скасуванню, як таке, що порушує права та інтереси позивачів, як спадкоємців попереднього співвласника будинку. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24.11.2021 року від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що представник відповідача проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, зазначивши, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв повністю в межах повноважень, визначених чинним законодавством. Ухвалою від 16.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, разом з тим, як вбачається з прохальної частини відзиву просив розгляд справи проводити за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що мати позивачів [PERSON] була власником 4/9 частини будинку [ADDRESS] згідно рішення Києво-Святошинського райсуду Київської області від 07 лютого 1996 року та 1/18 частини цього ж будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2008 року. Згідно рішення Києво-Святошинського райсуду Київської області від 22.08.1996 року [PERSON] була виділена 4/9 частин цього будинку в натурі та в користування земельна ділянка площею 724 кв.м. Також рішенням Києво- Святошинського райсуду Київської області від 03 жовтня 2012 року виділено в натурі і 1/18 частина цього ж будинку - приміщення 3-1пл.6,2 кв.м та 3-2 пл.9,6 кв. Рішенням Києво-Святошинського райсуду Київської області від 19.03.2013 року вона була вселена у приміщення 3-1, 3-2 спірного будинку. 21 липня 2004 року [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0724 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий № 3222482401:01:005:0032 (ділянка 1) та 3222482401:01:005:0033 (ділянка 2). [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до довідки 12 Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщину подали [PERSON] , [PERSON] . Інший співвласник будинку [ADDRESS] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.03.2020 року на 4/9 частин будинку. [PERSON] до Гостомельської селищної ради було надано довідку про те, що він користується земельною ділянкою загальною площею 0,0740 га в [ADDRESS] . В подальшому, [PERSON] було подано до Гостомельської селищної ради заяву з проханням затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевності) за адресою [ADDRESS] . Рішенням Гостомельської\~селищної ради\~№ 289-05-УІІІ\~від 08.04.21\~року на\~підставі заяви [PERSON] та технічної документації із землеустрою ТОВ Науково-виробничою фірмою «Абрис», враховуючи висновки комісії з питань -землекористування, будівництва та архітектури, Гостомельською селищною радою було затверджено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0740 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та надано [PERSON] у власність зазначену земельну ділянки. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону. У пункті 6розділу «Перехідні положення» ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01.01.2008 р. переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Проте обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6розділу X «Перехідні положення» ЗК України, визнаний неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. За змістом ч. 6 ст.118 ЗК України встановлено, що громадяни, заінтересовані в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно ч. 7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до положення ч. 9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч.1 та ч.6 ст.81ЦПК України на позивача покладається обов`язок з доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 та п.г) ч.3 ст.152 ЗК України (в чинній редакції) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Судом достовірно встановлено, що на момент ухвалення рішення Гостомельської селищної ради № 289-05-УІІІ від 08.04.21 року про затвердження технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,0740 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , у позивача не було сформовано права власності та/або володіння цією земельною ділянкою, а доказів порушення відповідачем прав позивачів суду не надано, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до обґрунтованого висновку, ухваленого на підставі повно, всебічно та безпосередньо оцінених у справі доказів, про відмову у задоволенні позову в зв`язку із відсутністю (недоведеністю) порушеного права позивачів. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed