Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі Ѕ частини заробітку щомісячно. Позовна заява обґрунтована тим, що з 15.09.2020 року позивач є студентом денної форми навчання Навчально-наукового інституту ресторанно-готельного бізнесу та туризму Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган - Барановського, за спеціальністю «Готельно - ресторанна справа» на державному замовлені (бюджет), що підтверджується довідкою від 25.08.2022 №001-10/100, яка видана Донецьким національним університетом економіки і торгівлі імені Михайла Туган - Барановського. Плановий термін навчання з 15.09.2020- 30.06.2024 року. [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 квітня 2018 року. Позивач є рідним сином [PERSON] . Позивач навчається на державному замовлені та отримує соціальну стипендію, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків від 31.08.2022 №F1401803. У зв`язку із військовою агресією РФ проти України [PERSON] був вимушений переміститись до м. Київ, що підтверджується довідкою від 26.04.2022 №3008-5001360464 про взяття на облік як ВПО. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06 вересня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 15.09.2020 року позивач є студентом денної форми навчання Навчально-наукового інституту ресторанно-готельного бізнесу та туризму Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган - Барановського, за спеціальністю «Готельно - ресторанна справа» на державному замовлені (бюджет), що підтверджується довідкою від 25.08.2022 №001-10/100, яка видана Донецьким національним університетом економіки і торгівлі імені Михайла Туган - Барановського. Плановий термін навчання з 15.09.2020- 30.06.2024 року ( а.с. 6). [PERSON] народився [INFO] у м. Донецьк, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 20 квітня 2018 року ( а.с.5). Позивач є рідним сином [PERSON] . Позивач навчається на державному замовлені та отримує соціальну стипендію, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та отриманих податків від 31.08.2022 №F1401803 (а.с.25-28). У зв`язку із військовою агресією РФ проти України [PERSON] був вимушений переміститись до м. Київ, що підтверджується довідкою від 26.04.2022 №3008-5001360464 про взяття на облік як ВПО (а.с.10) Положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України). Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] - син відповідача на день звернення до суду не досягнув 23 років, продовжує навчання на денній формі навчання, не працює, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Щодо матеріального стану відповідача, то слід зазначити, що ним не спростовано того, факту, що він не може надавати таку матеріальну допомогу. В той же час, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Враховуючи викладене, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, оцінюючи в сукупності зібрані докази, з урахуванням матеріального становища сторін, зокрема суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, потребу в матеріальній допомозі повнолітнього сина, що продовжує навчання на денній формі, суд вважає за необхідним, позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.09.2022 р. і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 р., що буде належним захистом прав повнолітнього сина. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial