Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Молень Р.Б. звернулася в суд з позовом до Старосинявської селищної ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Старосинявська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно у порядку спадкування. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] у с.Бабино Старосинявського району померла її мати [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті матері входить житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 64,1 кв.м., земельна ділянка площею 0,03 га для обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, за життя [PERSON] право власності на вказане майно не реєструвала. Позивач вказує, що за життя мати склала заповіт, згідно з яким все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, а саме: житловий будинок з по господарськими будівлями і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповіла їй, [PERSON] 27.06.2008 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , тому спадщину у встановлений законом строк прийняла. 24.07.2021 року вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, однак, нотаріусом їй відмовлено у видачі відповідного свідоцтва з причин відсутності у неї правильно заповнених правовстановлюючих документів на житловий будинок та державної реєстрації права власності на земельні ділянки. Тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері на вказане у позові нерухоме майно. Ухвалою судді від 24 січня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В ході підготовчого провадження ухвалою суду від 15 червня 2022 року за клопотанням представника позивача - адвоката Молень Р.Б. до участі у даній справі залучено співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Старосинявського районного суду від 04 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Молень Р.Б. позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, попередньо подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Третя особа державний нотаріус Старосинявської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, подавши попередньо до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та\~оцінивши зібрані\~по справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає до\~часткового задоволення,\~виходячи із\~наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Бабино Старосинявського району Хмельницької області померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 09.01.2008 року Бабинською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 1. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.07.2000 року Старосинявським райвідділом реєстрації актів громадянського стану 24.07.2000 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис №24, прізвище після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно - [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт за яким, все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, а саме: житловий будинок з погосподарськими будівлями, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , заповіт посвідчений секретарем виконкому Бабинської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області від 18.01.1999 року, зареєстрований в реєстрі за № 1. Відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи за №255/2008 після смерті [PERSON] інформаційної довідки №48417375 від 14.07.2017 року заповіт чинний. Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.08.1983 року Бабинською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, та після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). За заявами [PERSON] від 04.04.2008 року та [PERSON] від 27.06.2008 року державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа за №255/2008 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно матеріалів вказаної спадкової справи позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] , 19.12.2008 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно в рівних частках, яке складається з земельної ділянки площею 1,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю №898111 від 29.07.2002 року, які зареєстровано в реєстрі за №7096 та №7099. [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована на день смерті в [ADDRESS] , проживала без реєстрації за адресою с.Теліженці Старосинявського району Хмельницької області, що підтверджується довідкою № 19 від 15.01.2018 року Старосинявської селищної ради. Як вбачається із довідки №17 від 15.01.2018 року Старосинявської селищної ради згідно записів у погосподарській книзі за 2006-2010 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок, 1962 року побудови, знаходиться за адресою [ADDRESS] , головою сім`ї зазначена [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копій погосподарських книг по с.Бабино Старосинявського району Хмельницької області, які наявні в матеріалах справи, особовий рахунок № [NUMBER] , за 1984-1986 роки, 1986-1990 роки головою домогосподарства вказаний чоловік [PERSON] - [PERSON] , який помер у 1994 році, за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2006-2010 роки головою домогосподарства вказана [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 01.08.1990 року [PERSON] була власником будинку по [ADDRESS] , свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Старосинявської районної ради народних депутатів № 63 від 20.06.1990 року. Згідно довідки №18 від 15.01.2018 року, виданої Старосинявською селищною радою, рішенням сесії Старосинявської селищної ради №3 від 04.03.1998 року [ADDRESS] , нумерація будинку не змінювалася. Як вбачається із наявного в матеріалах справи повідомлення Хмельницького БТІ №715410 від 11.03.2019 року, право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] зареєстровано 01.08.1990 року за [PERSON] . Таким чином, за життя [PERSON] за нею Хмельницьким БТІ було зареєстровано право власності на нерухоме майно - житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до архівного витягу № 02 від 08.02.2018 архівного відділу Старосинявської райдержадміністрації Хмельницької області, рішенням №2 від 21.10.1993 року Бабинської сільської ради Старосинявського району вирішено передати у приватну власність та постійне користування жителям сільської ради згідно поданих заяв земельну ділянку: [PERSON] для обслуговування житлового будинку 0,03 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,44 га. 02.07.2018 року на замовлення позивача [PERSON] ТОВ «ТІНТО» виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 23,3 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] та побудований у 1962 році. Однак, при зверненні до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу відмовлено, так як правовстановлюючі документи на житловий будинок містять суперечності та дописки, тому неможливо встановити чи була померла [PERSON] власником житлового будинку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори № 531/02-31/2021 від 24.07.2021 року. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна \~особа \~має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , яка була власником спірного житлового будинку, однак у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити право на спадщину на нерухоме майно, враховуючи, що відповідач [PERSON] за заперечує вимог про визнання за позивачем права власності на житловий будинок, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права власності на на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . При вирішенні позову в частині визнання права власності за позивачем у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 0,03 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України\~встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст.ст.\~125,126\~Земельного Кодексу\~України (в редакції на час смерті спадкодавця)\~право власності на земельну ділянку та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", звертається увага на те спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується зокрема цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідно до архівного витягу № 02 від 08.02.2018 архівного відділу Старосинявської райдержадміністрації Хмельницької області, рішенням №2 від 21.10.1993 року Бабинської сільської ради Старосинявського району вирішено передати у приватну власність та постійне користування жителям сільської ради згідно поданих заяв земельні ділянки: [PERSON] для обслуговування житлового будинку 0,03 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,44 га. Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №2847/281-22 від 28.09.2022 року станом на 01.01.2013 року згідно книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею за [PERSON] у с.Бабино Старосинявського району на земельні ділянки площею 0,03 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства Державні акти на право власності на земельні ділянки не видавались та не реєструвались. В ході розгляду не доведено наявності фактів щодо виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю та реєстрація права власності на земельну ділянку, які б за життя були вчинені померлою [PERSON] щодо спірних земельних ділянок. Довідка Старосинявської селищної ради № 20 від 15.01.2018 року, згідно змісту якої в.о. старости сіл Бабине та Дубова вказано, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,03 га для обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства, та на яку посилаються у позові позивач, не є правовстановлюючим документом і не посвідчує набуття права власності [PERSON] за життя на вказані земельні ділянки. Таким чином, враховуючи, що вищезазначені законодавчі норми і вимоги щодо набуття права власності на земельні ділянки померлою матірю позивача [PERSON] не були дотримані, вона за життя не отримала правовстановлюючого документу та не здійснила у встановленому порядку державну реєстрацію свого права власності на земельні ділянки, отже не реалізувала свого права власності в контексті вимог ст.125 ЗК України, тому право власності на зазначені земельні ділянки не виникло та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Враховуючи вищенаведені вимоги\~закону та\~встановлені обставини\~справи,\~суд приходить\~до переконання,\~що вимоги позивача в частині визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 0,03 га для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства не підлягають до задоволення та у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial