Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 29.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожнятівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області за актовим записом № 24, неповнолітню дитину залишити на проживанні разом з нею, прізвище [PERSON] не змінювати, стягнути з відповідача судові витрати по справі. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 червня 2013 року. Від спільного проживання в них народилася одна дитина: [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який має неврівноважений характер у зв`язку з чим безпричинно влаштовував сварки та скандали, постійно звинувачував її у неіснуючих проступках. Така поведінка відповідача призвела до неможливого з ним спільного проживання, тому в лютому 2022 року вона з сином покинула відповідача та переїхала на постійне місце проживання в с. Брошнів Калуського району Івано-Франківської області. З того часу вони спільно не проживають та жодних сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально. Позивачка втратила почуття любові та поваги до відповідача та вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з ним. В основу своїх позовних вимог за зустрічним позовом позивач зіслався на те, що їхній з відповідачкою син [PERSON] постійно проживає разом з ним у належному йому житловому будинку по [ADDRESS] , навчається в Перегінському ліцеї. Дитина повністю забезпечена всім необхідним, одягом та продуктами харчування, до будинку підключена інтернет-мережа необхідна для дистанційного навчання. Також з ними проживає син позивачки від першого шлюбу [PERSON] . Відповідачка створила нову сім`ю, іноді провідує сина [PERSON] , проте не має можливості утримувати його матеріально, так як ніде не працює, а також не має власного житла. Він має самостійний дохід і постійне місце проживання, проживає в задовільних матеріально-побутових умовах і створив належні умови для виховання та всебічного розвитку свого сина [PERSON] , до якого добре відноситься. У зв`язку з викладеним він змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивачка за первісним позовом [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги за первісним позовом в частині розірвання шлюбу підтримала повністю, просила про задоволення позову. Позовні вимоги за зустрічним позовом визнала у повному обсязі, не заперечила щоб їхній малолітній син [PERSON] проживав разом з відповідачем. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Ошуст С.Є. у підготовче судове засідання не з`явилися. [PERSON] направив суду заяву в якій просив розглянути справу у відсутності сторони відповідача, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав повністю, просив про задоволення позову. Первісний позов визнав частково в частині розірвання шлюбу, заперечив проти позовної вимоги в частині визначення місця проживання малолітнього сина разом з позивачкою. Представник органу опіки і піклування Перегінської селищної ради Кулик Х.Б. у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала повністю, просила врахувати те, що сторони самостійно досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком [PERSON] , а тому комісією з питань захисту прав дитини дане питання не розглядалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачі за первісним та зустрічним позовом позов визнали, визнання ними позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ними позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст.247 ч.2 ЦПК України). Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ч.3 ст.211 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 11.02.2022, сторони зареєстрували шлюб 29.06.2013 року про що зроблено відповідний актовий запис № 24. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачці присвоєно [PERSON] (а.с. 4). Від спільного подружнього життя у сторін є одна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 5). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберегти сім`ю, щоб суперечило їхнім інтересам, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просила залишити обране нею прізвище [PERSON] , враховуючи її інтереси та

Outcome: partial