Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

що позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 25.11.2006. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. 20.06.2022 вона також звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу, однак ухвалою суду їй з [PERSON] надано строк для примирення. Однак з того часу нічого не змінилось, відповідач не утримує сім`ю і не має такого наміру. Крім того, позивачка вказала, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 22.11.2010 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину, однак аліменти згідно цього рішення не стягуються, тому вона хоче змінити розмір аліментів. Відповідач фізично здоровий, працює за кордоном, інших утриманців не має, тому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3\~500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Також позивачка просить стягувати з відповідача і аліменти на її утримання, у розмірі 2000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що вона не може на даний працювати, так як доглядає за сином [PERSON] , [INFO] , якому ще не виповнилось три роки, а відповідач добровільно матеріальної допомоги їй не надає. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь і 3000 грн. витрат за надання правничої допомоги. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала з наведених в позовній заяві підстав, просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак не в такому розмірі, як зазначає відповідачка, оскільки на даний час ніде не працює, за межі держави вже тривалий час не виїжджає, тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3500 грн., а позивачкою не обгунтовано визначений розмір аліментів. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на утримання сина [PERSON] "яна. Крім того, згідний сплачувати аліменти і на утримання дружини, однак по 1000 грн. щомісячно. Також зазначив, що на утримання старшого сина [PERSON] вже рішенням суду стягнуто з нього аліменти, а позивачкою не ставиться питання про зміну розміру чи зміну способу стягнення аліментів. Просив позов задоволити частково. Також відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.31). Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши докази по справі, приходить наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбаченого, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.9,12). Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також аліментів на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно та витрат за надання правової допомоги. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , то як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не бере участі в утриманні дитини, добровільно коштів на утримання сина не надає, хоча є працездатним, утриманців, крім неповнолітніх дітей, не має, тому суд вважає, що позивачка, як мати, правомірно вимагає стягнення аліментів. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено на 2022 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. У силу\~положень ст.\~184\~СК України\~ суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача;\~\~вік дитини;\~\~стан здоров`я дитини, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Суд враховує, що відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, інших утриманців, крім неповнолітніх дітей не має, на даний час офіційно не працює, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Крім того, відповідач позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно. Також суд враховує й те, що позивачкою не доведено того факту, що відповідач працює за межами держави та має значний дохід. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні. При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов у зазначеній частині слід задоволити частково та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, враховуючи що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дітей. Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав неповнолітньої дитини \~в даній справі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивачка звернулась із позовом до суду - 04.10.2022. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , то суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.11.2010 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму в місяць на дитину (а.с.8). Даний факт не заперечили і в судовому засіданні сторони по справі. Згідно ч.3\~ст.181\~Сімейного кодексу\~України \~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.192\~ Сімейного\~кодексу України\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В своїх позовних вимогах позивачка не ставить питання про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.11.2010, як це передбаченого нормами чинного законодавства, як і не ставить питання про збільшення розміру аліментів та не наводить підстав та доказів, визначених ст.192 СК України. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.7). На даний час позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак ухвалою Калуського міськрайонного суду від 22.06.2022 сторонам надано термін на примирення 4 місяці (а.с.6). На утриманні [PERSON] знаходиться неповнолітня дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Статтею 75 СК України \~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.\~Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас, суд враховує й те, що відповідач є працездатним, не є особою з інвалідністю, може офіційно працевлаштуватися в Україні. Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 2000,00 грн., на її утримання є завищеними. Позивачем, в порушення вимог\~ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Так, покликання позивачки, що відповідач працює за кордоном, отримує стабільний та високий дохід є голослівними, не підтверджені жодними доказами. За таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача\~аліменти на утримання позивачки в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1158,10 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповіднодо ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані зрозглядом справи, покладаються:\~ у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 361,50 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.15-16,17,18,20,21), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 75, 80, 84, 180, 181,182, 184 СК України, й

Outcome: approved