Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 08 червня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що шлюбні відносини відповідачем з часом погіршились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов`язки. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства з січня 2022 року. Позивач вважає що їх сім`я розпалася остаточно і примирення не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Міським відділом ДРАЦС РС Миколаївського МУЮ 08.06.2013 року . Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Шлюбні стосунки між подружжям припинилися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, постійні сварки між сторонами. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства з січня 2022 року. Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки позивачем клопотання про зміну її прізвища після розірвання шлюбу заявлено не було їй слід залишити шлюбне прізвище. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на викладене та враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі, а відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків судового збору який підлягав сплаті за подачу даного позову.

Outcome: approved