Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення факту родинних відносин. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON] (баба [PERSON] ), яка постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою. За життя [PERSON] заповіту не склала. Спадщину після її смерті фактично прийняв її син, [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради. [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] та чоловік [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входить 2/3 частини житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою, в тому числі 1/3 частина будинку, яку він успадкував після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. 23.04.2004 [PERSON] склав заповіт, в якому все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] у рівних долях кожному. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області встановлено факт, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву до приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Чернігівської області Винниченка А.М. Інший спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття спадщини на його користь. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0, 2500 га. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини будинку він не може, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, тому нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не зареєстроване. Також для оформлення спадкових прав необхідно підтвердити факт, що [PERSON] був сином [PERSON] , що також необхідно для отримання повторного свідоцтва про смерть баби (первинне свідоцтво втрачене), так як вона мала право на 1/3 частину житлового будинку, що увійшла до складу спадкового майна після смерті [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] , виданому повторно його прізвище, а також прізвище його матері записано « [PERSON] ». В актовому записі про смерть баби прізвище значиться « [PERSON] ». Свідоцтво про смерть баби не збереглося, а [PERSON] відмовлено у видачі повторного свідоцтва про смерть баби, так як виявлені розбіжності в написані прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] ». У внесенні змін до актового запису про смерть відмовлено. Окрім цього, станом на 15.04.1991 [PERSON] також проживала та була зареєстрована в с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області і їй теж належить 1/3 частина будинку як члену колгоспного двору, який станом на 15.04.1991 року не втратив права на частку в його майні. Отримати правовстановлюючий документ та зареєструвати право власності на житловий будинок неможливо, що підтверджується рішенням про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Враховуючи викладене, позивачі просять встановити факт, що батько [PERSON] , [PERSON] був сином [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] по праву спадкування за заповітом після смерті батька; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] як за членом колгоспного двору. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с.69). Представник Бобровицької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 70). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 проживали: голова двору [PERSON] , її син [PERSON] та невістка [PERSON] , що підтверджується довідкою Бобровицької міської ради №144 від 07.09.2022 (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР). Згідно роз`яснень,\~викладених в\~п.\~ 6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22.12.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності»,\~право власності\~на майно,\~яке належало\~колгоспному двору\~і збереглося\~після припинення\~його існування,\~ мають\~ті члени\~двору,\~котрі до\~15\~квітня 1991\~року не\~втратили права\~на \~частку \~в \~його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по [ADDRESS] мали право на частку у майні, по 1/3 частині за кожним, в тому числі і позивачка в справі, [PERSON] . Рішенням від 13.09.2022 № 64782317, державним реєстратором прав на нерухоме майно Бобровицької міської ради, [PERSON] . [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/3 частину житлового будинку у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів (а.с 32). Згідно ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що [PERSON] як колишній член колгоспного двору, має право на 1/3 частину житлового будинку, а рішенням державного реєстратора їй відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] слід зазначити таке. Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21.05.2020 встановлено те, що [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.18). У свідоцтві про народження батька позивача, [PERSON] у відомостях про матір зазначено [PERSON] , а в актовому записі про її смерть №18, складеному 09.04.1998 прізвище померлої особи зазначено « [PERSON] ». У зв`язку із викладеними розбіжностями, у повторній видачі свідоцтва про смерть [PERSON] позивачу в справі було відмовлено листом Бобровицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 16.10.2020 (а.с.29). У зв`язку із наявними розбіжностями в написанні прізвища батька [PERSON] та його баби відсутня можливість підтвердити факт їх родинних відносин, що також позбавляє позивача можливості оформити спадкові права після їх смерті. Відповідно до статті 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснює, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Як видно із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , прізвище його матері значиться як « [PERSON] » (а.с.14). У відомостях про померлу особу в актовому записі про смерть №18, складеному 09 квітня 1998 року виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області змінити прізвище померлої з « [PERSON] » на « [PERSON] » неможливо, що підтверджується висновком Бобровицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.29,30). Дослідженні в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що померлий [PERSON] був сином [PERSON] , яка померла [INFO] оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] прізвище його матері значиться також « [PERSON] », її ім`я та по батькові ( [PERSON] ) є ідентичними імені та по батькові, які зазначені в свідоцтві про смерть останньої. Також вказаний факт підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема: довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області №142 від 07.09.2022 в якій зазначено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, [PERSON] ; довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області №143 від 07.09.2022 згідно якої разом із [PERSON] на день смерті проживав її син, [PERSON] . Окрім викладеного вище, згідно експертного висновку №056/521-а/3, українські записи прізвища [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також запис російською мовою [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації є ідентичними (а.п.28). Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин задовольнити, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. Як зазначено вище, [PERSON] та її син [PERSON] які мешкали в житловому будинку по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року мали право по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за кожним. Як видно із довідки, виданої виконавчим комітетом Бобровицької міської ради Чернігівської області №144 від 07.09.2022, [PERSON] померла [INFO] . Спадщину після її смерті, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами фактично в шестимісячний термін прийняв її син, [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Бобровицької міської ради №142 від 07.09.2022 (а.с.20). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі 2/3 частини житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою (1/3 належна йому частина та 1/3 частина будинку, яку він успадкував після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області 23.04.2004, в якому все своє майно заповів своїм синам [PERSON] та [PERSON] , позивачу в справі (а.с.13). Приватним нотаріусом Бобровицького районного нотаріального округу було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] . Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син спадкодавця, [PERSON] , позивач в справі. Інший спадкоємець за заповітом, [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Також від прийняття обов`язкової частки в спадщині відмовилася дружина спадкодавця, [PERSON] . Як видно із копії спадкової справи, 17.11.2018 [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №0349209 (а.с.17, 34). Згідно постанови приватного нотаріуса Бобровицького районного нотаріального округу Винниченка А.М. від 26.09.2022, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за вищевказаною адресою [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.28). Оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору позивач [PERSON] не має можливості, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право спадкування за заповітом мають особи , визначені у заповіті. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] помер, спадкоємцем за заповітом після його смерті, який прийняв спадщину є [PERSON] , який не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, єдиними шляхом реалізації його права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання права власності на нерухоме майно також підлягають задоволенню.

Outcome: approved