Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати на її користь з відповідача щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з дня пред`явлення позову до суду й до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Свої вимоги обгрунтовує тим, що після припинення її батьками спільного проживання вона залишилась з матір`ю, з 01 вересня 2021 року навчється в Національному університеті «Чернігівська політехніка» на денній формі терміном до 30.06.2025р., в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку їй виділяє лише мати (купує одяг, взуття, їжу, надає гроші на проїзд, проживання), але цих коштів не вистачає, тоді як батько добровільно не надає матеріальної підтримки, хоча має таку можливість (влаштувався на роботу в м. Київ і отримує там заробітну плату). Позивачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення згідно поданої заявки, але в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, в п.3 позовної заяви просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач відзиву на позов не подав, у судовому засіданні позов визнав частково: не заперечує проти стягнення з нього на користь дочки аліментів на її навчання в запропонованому розмірі, проте посилається на добровільне надання посильної матеріальної допомоги (оплата контракту, поточних витрат, тощо), яке планує виділяти й у майбутньому. Зазначає, що шлюб між ним та дружиною ще не розірваний, проте близько одного року вони спільно не проживають; він працює неофіційно на будівництві в м. Київ, де його середньомісячний заробіток складає до 10000 грн, інших джерел доходів не має; стан його здоров`я задовільний; фінансово допомагає матері похилого віку, яка є отримувачем пенсії. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом положень ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу; наявність цих обставин в силу вимог ст.12, 81 ЦПК України має довести позивач (як і бажаний розмір аліментів) Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] і її батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] . [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] , й після досягнення повноліття продовжує навчатися в Національному університеті «Чернігівська політехніка» на денній формі; термін навчання з 01.09.2021р. по 30.06.2025р.; навчання проводиться за кошти фізичних осіб (згідно договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та [PERSON] №3950 від 10.08.2021р. загальна вартість освітньої послуги за весь час навчання (3 роки 10 місяців) становить 55696 грн, тобто, 1211 грн за місяць навчання). Мати позивачки [PERSON] працює кухонним робітником у ЗДО «Світлячок» і її нарахований середньомісячний заробіток становить 4552 грн; за контрактом є платником наданих дитині освітніх послуг, окрім яких здобувач освіти забезпечується одягом, взуттям, харчуванням, канцтоварами, проїздом, що також потребує певних фінансових затрат. Відповідач є особою працездатного віку, але офіційно в трудових відносинах не перебуває, отримує доход від виконання по найму будівельних робіт, середньомісячний розмір якого становить до 10000 грн, стан його здоров`я не ускладнений якимись хронічними захворюваннями, доказів перебування в нього на утриманні інших осіб не надав. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтва про народження, довідками державного реєстратора з місця проживання №126 від 18.01.2022р., з навчального закладу №174 від 11.01.2022р., про доходи №86 від 28.09.2022р, копією контракту. Згідно з ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При цьому, суд зважує на ту обставину, що положення СК України надають винятково одержувачу аліментів право вибору способу їх стягнення та подальшої його зміни. Позивачка в заяві клопоче про стягнення з відповідача аліментів на своє навчання саме в частці від доходу, що є її диспозитивним правом і суд не вправі самостійно змінювати обраний нею спосіб. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, неподання відповідачем відзиву на позову та визнання ним заявленого розміру аліментів, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд погоджується з доводами [PERSON] про її потребу в матеріальному забезпеченні під час навчання за рахунок відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на місяць й вважає за необхідне стягнути вказану суму з [PERSON] в якості аліментів. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки слід стягувати з дня пред`явлення позову до суду 28 вересня 2022 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2025 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу). Одночасно суд звертає увагу позивачки, що мінімальний розмір аліментів на дитину передбачений ч.2 ст.182 СК України й стосується аліментних зобов`язань батьків стосовно неповнолітніх дітей, а тому в силу вимог ст.199, 201 СК України не може поширюватися на відносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial