Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверська 17» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 19.08.2021 сталося залиття її квартири через прорив водопровідної труби на технічному поверсі, внаслідок чого було затоплено всі приміщення: кімнати, коридор, кухня, ванна і кладова, вода стікала зі стелі, на підлозі були калюжі, мокрі стіни в кімнаті, кухнi, коридорi, мокрi екран телевізора Samsung, стiл, диван, палас, комод, обоi, монітор, телевiзор Кivi, холодильник, мікрохвильова пiч, пiч Gorenje, пилосос. Згідно висновку експертного дослідження розмір матеріального збитку внаслідок залиття квартири складає 46 454, 26 грн. Вважає, що відповідальність повинен нести балансоутримувач будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверська 17». Залиттям квартири також їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 40 000 грн., яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, що порушило звичний спосіб її життя. З вини відповідача вона вимушена здійснювати додаткові дії для організації свого життя та членів сім`ї, відсутність комфортних умов для проживання та задоволення своїх щоденних потреб спричиняють їй та її сім?ї моральні страждання. У добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовляється. Просить стягнути майнову шкоду, завдану залиттям квартири, в сумі 46 454, 26 грн., витрати на проведення експертизи у сумі 12 081, 30 грн., вартість проведення оцінки майна у сумі 5 000 грн. та 40 000 грн. моральної шкоди. Представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверська 17» надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 19.08.2021 одночасно із сильною зливою з технічного поверху, відбулось залиття квартири позивача з невстановленої технічними спеціалістами причини. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог та завдання майнової шкоди, а надані документи не є належними та допустимими доказами. Вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню як похідні, а їх розмір є завідомо завищеним. [PERSON] надала відповідь на відзив в якому зазначала, що відповідач повинен відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду, оскільки вони є балансоутримувачами будинку. Звертала увагу суду, що затоплення її квартири сталося через прорив водопровідної труби на технічному поверсі. Позивач та її представник з`являлися в судові засідання, позов підтримали та просили задовольнити. Представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверська 17» заперечував щодо задоволення позовних вимог. У судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що в літку 2021 року внаслідок прориву труби на технічному поверсі будинку [ADDRESS] було затоплено квартиру [PERSON] . В квартирі було пошкоджено стелю, шпалери та підлогу. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2022 призначено по справі за позовом [PERSON] до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверська 17» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири будівельно-технічну експертизу. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 листопада 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренком Р.О., зареєстровано в реєстрі за № 2107. Згідно акту про залиття від 19 серпня 2021 року, який підписано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено затоплення всіх приміщень: кiмнати, коридору, кухні, ванної і кладової, стікання зі стелі води, на підлозі калюжі, мокрі стіни в кімнаті, кухнi, коридорi, мокрi екран телевізора Samsung, стiл, диван, палас, комод, обоi, монітор, телевiзор Кivi, холодильник, мікрохвильова пiч, пiч Gorenje, пилосос. Згідно висновку експерта, складеного за результатами проведення судової будiвельно - технiчної експертизи № 1609-22 від 14 липня 2022 року, причиною залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулося 19 серпня 2021 року є незадовільний стан зливної каналізації, який привів до прориву ливневої труби під час зливи. Вартість відновлювального ремонту (матеріальної шкоди) внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає на час дослідження 46 454 грн. 26 коп. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках врегульовані нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п.п. 12,14 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п.п.1 ч.4 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розділом 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, передбачено, що технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за реєстр. № 76 управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію. Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», під утриманням будинків і прибудинкових територій розуміється господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Вказана стаття також визначає,що виконавцем послуг є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначає, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе, зокрема, обслуговування внутрішньо будинкових мереж та поточний ремонт. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання і використання неподільного та загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно абзацу пункту 3 Розділу ІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тверська 14», завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Таким чином, ОСББ є відповідальною особою за належне утримання багатоквартирного будинку. Наявні у справі докази підтверджують, що саме на відповідача як виконавця послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку за адресою: [ADDRESS] покладено обов`язок по утриманню в належному технічному стані зазначеного будинку, здійснення технічного обслуговування і ремонту внутрішньо будинкових мереж, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій в межах зазначених чинним законодавством меж відгалуження (зон відповідальності). Отже, аналізуючи вище викладені норми та беручи до уваги те, що факт залиття квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] доведений, вина відповідача ним не спростована, та підтверджується актом від 19.08.2021, а розмір завданої шкоди майну позивача, підтверджений висновком експертизи № 1609-22 від 14.07.2022, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири доведеними та з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода у сумі 46 454, 26 грн. Вирішуючи позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Суд, враховуючи вимушені зміни у життєвих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, глибину фізичних і душевних страждань позивача вважає, що відшкодування моральної шкоди необхідно визначити у сумі 7 000 грн. Вказана сума відповідає вимогам розумності і справедливості, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України відповідно до яких з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (61, 82 %), сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у сумі 561, 32 грн.; витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 7 468, 65 грн., витрати на проведення оцінки в сумі 3 091 грн.

Outcome: partial