Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

\~ \~\~\~ Позивач [PERSON] звернулася до суду\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.\~Позов позивач мотивує\~тим,\~що 07.04.2022 року було розірвано шлюб із відповідачем [PERSON] . Зазначає, що від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач матеріально дітей належним чином не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вказує, що їй самостійно важко утримувати їхню сім`ю через збільшення витрат на утримання дітей. Позивач зазначає, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, тому може сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. Позивач просить суд стягувати з [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3500 ( три тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні підтримав попередньо поданий відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Вказав, що не ухиляється від утримання дітей і постійно дбає про них, однак на даний момент не є працевлаштованим і у зв`язку зі своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти на утримання дітей лише у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні відповідач просив позов задовольнити частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 07 квітня 2022 року у справі 346/729/22, шлюб між сторонами розірвано, а неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вбачається, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей ( а.с.4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та слід стягувати з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на користь позивача, [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1600 (одній тисячі шістсот) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 22.09.2022 року, і слід проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача в дохід держави слід стягнути 992 гривні 40 копійок судового збору. На підставі\~вищенаведеного,\~відповідно до\~ст.\~ст.ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial