Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Процесуальні дії по справі [PERSON] звернулася до суду із позовом до Територіальної громади в особі Оліївської селищної ради Житомирського району Житомирської області, за змістом якого просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] , строком 60 (шістдесят) днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємицею за законом, однак нею було пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори, у зв`язку з тим, що перебувала у скрутному матеріальному становищі. Ухвалою від 01.08.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 14.09.2022. Разом з тим п. 7 даної ухвали суд у порядку ст. 84 ЦПК України витребував від Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області спадкову справу, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 11.08.2022 за вх. №3661 на адресу суду від Черняхівської ДНК надійшла інформаційна довідка зі спадкового реєстру по померлій [INFO] [PERSON] та повідомлено, що спадкова справа щодо майна померлої не заводилася. Ухвалою від 14.09.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 11.10.2022. 11.10.2022 справа у судове засідання не вносилась у зв`язку з оголошенням тривалої повітряної тривоги на території Житомирської області. Наступне судове засідання по справі призначено на 08.11.2022. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач являється рідною дочкою померлої [INFO] [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,89 га, які належали останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №546348. Позивач вказує, що окрім неї, спадкоємцями першої черги за законом є батько позивача та чоловік спадкодавиці [PERSON] , та рідні брати та сестри позивача, діти спадкодавиці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в установлений законом строк 6 місяців після смерті [PERSON] спадщину не прийняли, до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із відповідними заявами не зверталися. Окрім того, позивач вказує що вказані особи відмовилися від прийняття спадщини після померлої [PERSON] , що підтверджується їхніми заявами про відмову від спадщини (а.с.23,26,29,32,35). За даними позивача, нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений\~ст. 1270 ЦК України, з поважних причин, а саме у зв`язку з тим що після смерті матері тривалий час перебувала у важкому психологічному стані, була пригнічена. Звернувшись, до державного нотаріуса, позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску строку для прийняття спадщини. Для захисту своїх прав позивач звернулась з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна. Сторони у судове засідання не з`явились. 12.10.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява, згідно змісту якої остання просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.72). Відповідач Оліївська селищна рада Житомирського району Житомирської області повноважного представника в судове засідання не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.У поданій заяві від 28.09.2022 представник відповідача просив розгляд спарви здійснювати без представника відповідача, щодо рішенян судуд поклався на розсуд суду (а.с.60). Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно приписів ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки явка сторін не визнавалась обов`язковою, сторони належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, з огляду на подані останніми заяви суд вважає за можливе вирішити спір по суті на підставі наявних у суду матеріалів. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 08.11.2022 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [INFO] в с. Вільськ Черняхівського району Житомирської області померла мати позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 08.01.2020 виконавчим комітетом Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, актовий запис №1 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка на території Вільської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,89 га, яка на праві власності належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №546348 виданого 07.04.2006 Черняхівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Черняхівської райдержадміністрації від 13.04.2005 №74 (а.с.11). Родинні відносини позивача та померлої [PERSON] підтверджуються: копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 23.07.1986, де у графі «мати» записано [PERSON] (а.с.14); копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2008, згідно якого позивач змінила прізвище після одруження на « [PERSON] » (а.с.15). Відповідно до довідки №50 від 01.02.2022, виданої Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] до дня смерті проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Як зазначає позивач, окрім неї спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , є її батько та чоловік спадкодавці [PERSON] , рідні брати та сестри позивача, діти спадкодавиці: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в свою чергу, згідно з заявами від 26.07.2022 на спадкове майно не претендують, та не заперечують проти оформлення спадщини на користь [PERSON] (а.с.23,26,29,32,35). Згідно з постановою державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пилипчука В.І. від 29.06.2022, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини (а.с.12). Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відомості на спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у Спадковому реєстрі відсутні, та спадкова справа не заводилася (а.с.48,49). Позивач, вказуючи на те, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Так, позивач вважає, що пропустила встановлений строк з поважних причин, а саме у зв`язку з тим що після смерті матері тривалий час перебувала у важкому психологічному стані, була пригнічена. Звернувшись до приватного нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав позивач отримала відмову у зв`язку із пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини . Наведені позивачем обставини причин пропуску строку на прийняття спадщини у даному випадку суд визнає поважними. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved