Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Березнівського районного суду від 26 листопада 2007 року за нею визнано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки- [PERSON] . Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення / відновлення/ меж земельної ділянки в натурі / на місцевості/ для будівництва і обслуговування належного їй житлового будинку було розроюлено ТзОВ " Бюро земпроект" та 22 січня 2020 року подано до відділу у Березнівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про внесення відомостей / змін до них/ до Державного земельного кадастру / реєстраційний номер № ЗВ - 5607604902020/. державним кадастровим реєстратором відділу у Березнівському районі ГУДержгеокадастру у рівненській області розглянуто її заяву та прийнято рішення про відмову у внесення змін, оскільки при перевірці електронного документа виявлено перетин ділянки з ділянкою 5620482700:01:003:0244, площа співпадає на 16,1853%. Згідно інформації Державного земельного кадастру вказана земельна ділянка має площу 0,2 гектарів, розташована в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд / присадибна ділянка/. Державна реєстрація земельної діянки здійснена 27 грудня 2019 року відділом у Березнівському районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області на підставі технічної доуументації, виконаної 26 вересня 2019 року інженером -землевпорядником [PERSON] . При отриманні схеми накладення земельних ділянок, а також інформації щодо площі земельної ділянки, яка виділялася батьку позивачки [PERSON] [PERSON] , є очевидною причина накладення земельних ділянок.Так, власником житлового будинку по [ADDRESS] (спадкоємцем після померлих батьків) являється відповідачка [PERSON] . Власником житлового будинку на день передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , був її батько [PERSON] (помер [INFO] ).Рішенням виконкому Вітковицької сільської ради від 28.06.1996 № 18 «Про хід реалізації земельної реформи» гр. [PERSON] передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га (в додатку до рішення від 28.06.1996 № 18 обліковується за № 25). Будь яких інших рішень по передачі даної земельної ділянки на іншу особу не приймалось.В той ще час, відповідач [PERSON] , як власниця житлового будинку по [ADDRESS] (в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] ), намагається отримати у власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування успадкованого житлового будинку, частково за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки [PERSON] по [ADDRESS] . Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~в [ADDRESS] , виконана 26.09.2019 інженером-землевпорядником [PERSON] на замовлення відповідачки [PERSON] , не містить жодного документу про розмір земельної ділянки, яку має намір отримати у власність відповідач [PERSON] .. В пояснювальній записці до технічної документації лише зазначено, що така площа земельної ділянки (0,20 га) не перевищує норму безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, встановлену ст. 121 ЗК України. Також вказана технічна документація із землеустрою не містить відомостей щодо погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 16 листопада 2020 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Позивач [PERSON] та її представник- адвокат Захарчук М.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять задовольнити позов . Відповідач \~ [PERSON] \~та її\~представник -\~адвокат \~Власик \~В.Я.\~ в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позов, просять відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача- Головного управління Держгеокадастру у Рівненській обоасті позовні вимоги не визнала, просить закрити провадження по справі , мотивуючи тим, що Управління не може бути відповідачем по справі, оскільки не є стороною спірних правовідносин, вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та слід закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Представник третьої особи- Березнівської міської ради в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, не заперечує щодо заявлених вимог. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , будучи власником житлового будинку в [ADDRESS] , який отримала у власність в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , звернулася до ТзОВ «Бюро-земпроект» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 22 січня 2020 року виготовлену технічну документацію було подано до Відділу у Березнівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний № ЗВ-5607604902020). Державним кадастровим реєстратором Відділу у Березнівському району Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області розглянуто заяву [PERSON] про внесення відомостей (змін до них) від 22.01.2020 та прийнято рішення № РВ-5600684352020 про відмову у внесенні відомостей (змін доних) до Державного земельного кадастру, оскільки при перевірці електронного документу виявлено перетин ділянки з ділянкою 5620482700:01:003:0244, площа співпадає на 16,1853%. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 5620482700:01:003:0244, вказана земельна ділянка має площу 0,2 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Державна реєстрація земельної ділянки була здійснена 27.12.2019 Відділом у Березнівському району Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної 26.09.2019 інженером-землевпорядником [PERSON] .. При отриманні схеми накладення земельних ділянок, а також інформації щодо площі земельної ділянки, яка виділялася батьку позивачки [PERSON] [PERSON] , є очевидною причина накладення земельних ділянок. Так, власником житлового будинку по [ADDRESS] (спадкоємцем після померлих батьків) являється відповідачка [PERSON] . Власником житлового будинку на день передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , був її батько [PERSON] (помер [INFO] ). Рішенням виконкому Вітковицької сільської ради від 28.06.1996 № 18 «Про хід реалізації земельної реформи» гр. [PERSON] передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12\~га (в додатку до рішення від 28.06.1996 № 18 обліковується за № 25). Будь яких інших рішень по передачі даної земельної ділянки на іншу особу не приймалось. В той ще час, відповідач [PERSON] , як власник житлового будинку по [ADDRESS] (в порядку спадкування після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] ), намагається отримати у власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування успадкованого житлового будинку, частково за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки [PERSON] по [ADDRESS] . В обґрунтування належності відповідачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,20 га, остання покликається на довідку Старостинського округу № 8 (с. Вітковичі) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області про те, що за померлою [PERSON] (померла [INFO] ) рахувалася земельна ділянка, на якій розміщений житловий будинок [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка у земельно-кадастровій книзі облікована за № 45 площею 0,20 га. При огляді земельно-кадастрової книги встановлено, що за № 45 обліковуються земельні ділянки батьків відповідачки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . У графі навпроти [PERSON] відсутній запис про наявність у нього земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку; натомість у графі навпроти [PERSON] наявний запис про наявність у неї земельної ділянки для будівництва житлового будинку площею 0,20 га. Такий запис зроблено на підставі «Рішення № 18 від 28.06.1996 р.». Однак, як вбачається із рішення № 18 виконавчого комітету Вітковицької сільської ради народних депутатів від 28 червня 1996 року «Про хід реалізації земельної реформи» (архівний витяг від 10.02.2021 № 26/04-01) та Додатку № 1 до такого рішення, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,12 га. Вказаним рішенням Вітковицької сільської ради жодні земельні ділянки для [PERSON] у власність не передавалися. Відповідачкою не надано належного та допустимого доказу рішення органу місцевого самоврядування, про передачу її батькам [PERSON] або [PERSON] , земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,20 га. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка)\~в [ADDRESS] , виконана 26.09.2019 інженером-землевпорядником [PERSON] на замовлення відповідачки [PERSON] , не містить жодного документу про розмір земельної ділянки, яку має намір отримати у власність відповідач [PERSON] .. В пояснювальній записці до технічної документації лише зазначено, що така площа земельної ділянки (0,20 га) не перевищує норму безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, встановлену ст. 121 ЗК України. Також вказана технічна документація із землеустрою не містить відомостей щодо погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Статтею 55 частина 4 Закону України Про землеустрій визначений перелік документів, які включаються в технічну документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості): а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо-геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки. У відповідності до частини 2 статті 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; Отже, розроблення документацій із землеустрою, будь-то проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 висловилася наступним чином: «Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося.\~Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а з мотивів відмови. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (територіальним органом Держгеокадастру в районах (містах)) в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.»\~ Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц\~ та № 514/1571/14-ц. Межі спірної земельної ділянки відповідачки [PERSON] були встановлені без погодження як із Вітковицькою сільською радою в частині земель загального користування, так із суміжними власниками (землекористувачами). Питання погодження меж земельної ділянки взагалі не ініціювалось ні замовником технічної документації (відповідачкою [PERSON] ), ні її розробником (ФОП [PERSON] ). У відповідності до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.\~У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина\~спірної ділянки.\~У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.\~ Отже, при встановленні меж земельної ділянки за фактичним її використанням, не повинно існувати спору між суміжними землевласниками, землекористувачами щодо визначення меж. Якщо ж такий спір існує, закон закріплює, що розподіл спірної частини земельної ділянки повинен здійснюватися в рівних частинах.\~ Згідно з ч.1\~ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. При цьому, за визначенням, наведеним у ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим\~Законом\~відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4\~ст.79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування ділянок земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Отже, дії з внесення до Державного земельного кадастру (ДЗК) передбачених цим\~Законом\~відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера складають державну реєстрацію земельної ділянки. У відповідності до ч. 1\~ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки). Стаття 25 Закону України «Про землеустрій»\~встановлює види документації із землеустрою, серед яких: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тобто існують певні види документації із землеустрою, які визначаються в залежності від мети формування земельних ділянок. При цьому згідно з ч.ч. 2-6\~ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політиці сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності). Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.\~ Отже, наведені правові норми, у контексті спірних правовідносин, свідчать, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі певного пакету документів, який, зокрема, включає технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вимоги до\~технічної документації\~із землеустрою\~щодо встановлення\~(відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~регламентовані ст.\~55\~Закону України\~«Про землеустрій».\~Так,\~встановлення (відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~проводиться відповідно\~до топографо-геодезичних\~і картографічних\~матеріалів. Встановлення\~(відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~здійснюється на\~основі технічної\~документації із\~землеустрою,\~якою визначається\~місцеположення поворотних\~точок меж\~земельної ділянки\~в натурі\~(на\~місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. В Постанові Верховного Суду від 13.12.2018 р. у справі № 344/11313/14-ц зазначено, що встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 5620482700:01:003:0244, що розташована за адресою: [ADDRESS] , була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка не відповідає вимогам закону, чим порушено права та законні інтереси [PERSON] .. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~152\~ЗК України,\~власник земельної\~ділянки або\~землекористувач може\~вимагати усунення\~будь-яких\~порушень його\~прав на\~землю,\~навіть якщо\~ці порушення\~не пов`язані\~з позбавленням\~права володіння\~земельною ділянкою,\~і відшкодування\~завданих збитків.\~ Слід врахувати прецедентну практику Європейського суду з прав людини як джерела права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), згідно з якою ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна. Оскільки позивач мала правомірні очікування щодо оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне їй на праві власності нерухоме майно, однак на етапі внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, Управління Держгеокадастру у Рівненській області прийняло рішення про відмову у внесенні цих відомостей у зв`язку з накладенням належної їй земельної ділянки з ділянкою 5620482700:01:003:0244, на яку претендує відповідачка [PERSON] , що свідчить про порушення її прав на земельну ділянку, обмеження у праві правомірного очікування щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки таке право є складовою частиною майна. Відповідно до абз. 4 ч. 10\~ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~державна реєстрація\~земельної ділянки\~скасовується Державним\~кадастровим реєстратором,\~який здійснює\~таку реєстрацію,\~у разі\~ухвалення судом\~рішення про\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки. Згідно пункту 6\~статті 24\~Закону України\~«Про державний\~земельний кадастр» підставою\~для відмови\~у здійсненні\~державної реєстрації\~земельної ділянки\~є,\~зокрема,\~ невідповідність\~поданих документів\~вимогам законодавства. Щодо доводів Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про те, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, слід зазначити наступне. Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не мав публічно-правових відносин саме з позивачкою. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи відповідачки [PERSON] , а не позивачки. Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу. Скасування оскаржуваного рішення є захистом прав позивачки на відповідні об`єкти нерухомості від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано право щодо того ж самого нерухомого майна. Отже, спір у даній справі фактично є спором позивачки та третіх осіб щодо права на спірне майно, яке підлягає державній реєстрації. Наведений висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 04 вересня 2018 року по справі № 823/2042/16. Велика Палата у вказаному рішенні наголосила, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис. Велика Палала Верховного Суду наголосила, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою. Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. Велика Палата Верховного Суду з метою забезпечення єдності та сталості судової практики у постанові від 04 вересня 2018 року по справі № 823/2042/16 сформувала досить чіткий висновок про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Отже, спір уцій справі не є публічно- правовим та з огляду на суб"єктний склад має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved