Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 250 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач позов визнав частково, а саме визнав розмір аліментів у сумі 1 400 грн на [PERSON] , [INFO] . У стягненні аліментів на [PERSON] , [INFO] , просив відмовити, оскільки, на його думку, останній не є його дитиною. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Діти проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.11.2018 року у справі № 372/2582/18 шлюб між сторонами розірвано. Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 3 500 грн щомісячно, однак у травні 2022 року перестав сплачувати кошти на утримання дітей та повідомив, що в подальшому не буде надавати грошові кошти на їх утримання. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Суд враховує, що відповідно до висновку лікаря-офтальмолога [PERSON] , [INFO] , встановлений діагноз «міопія слабкого ступеню обох очей», у зв`язку з чим для корекції зору прописано носіння окулярів. Відтак, 27.12.2021 року позивачем витрачено на консультацію лікаря-офтальмолога та придбання окулярів для корекції зору грошові кошти в сумі 4600 грн. Поряд із цим, діти сторін навчаються в Академічному ліцеї №4 Обухівської міської ради та проходять навчання за науково-педагогічним проектом «Інтелект України», що передбачає закупівлю друкованих матеріалів (комплект зошитів) щомісяця у розмірі 400 грн. Таким чином, позивач щомісячно несе витрати на придбання комплектів зошитів на дітей у розмірі 800 грн. Одночасно, [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01 вересня 2021 року до 24 березня 2022 року отримував послуги з навчання англійської мови у закладі LC «Come on», вартість яких за вказаний період склала 8550 грн. У той же час, позивач на даний час не має змоги самостійно нести витрати на утримання дітей, оскільки у зв`язку із введеним на території України воєнного стану позивач отримує лише 50% окладу, тобто заробітна плата позивача становить 3782,50 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи. Суд зауважує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Положення ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Судом враховано, що відповідач у даній справі є особою працездатного віку, доказів наявності протипоказань щодо працевлаштування не надано, дані про інших утриманців відповідача в суду відсутні. Доводи відповідача про те, що [PERSON] , [INFO] , не є його дитиною, судом відхиляються за недоведеністю, оскільки жодних доказів на підтвердження даної обставини відповідачем не надано. Натомість, у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записано саме відповідача. До того ж, під час розгляду справи № 372/2582/18 судом також встановлювалися обставини щодо наявності в сторін двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та заперечень проти цих обставин відповідач не наводив. За положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що відповідач, як батько дитини, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем дитини, яка цього потребує, суд з урахуванням матеріального становища сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 250 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 16.06.2022 року. Судом враховано, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру чи зміну способу їх стягнення. Відтак, суд дійшов висновку про покладення на відповідача судових витрат у вигляді сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України в дохід державного бюджету. За змістом пункту 1 частини 2 статті 137, частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги в разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена. За таких обставин, оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2500 грн витрат позивача на правову допомогу.

Outcome: approved