Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач\~ просить: розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 28 липня 2018 року у Долинському віддлі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 109; малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2018 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. В шлюбі в них народилися двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що у них різні погляди на життя та обов`язки. Відсутні у них взаєморозуміння та повага один до одного. Подружні відносини між ними припинені з серпня 2020 року. Спільного майна немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхніх дітей. Просить не надавати строк на примирення. Позивач в судове\~ засідання не прибув, від нього поступила заява про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. Беручи до уваги те, що відповідачкою у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~Суд,\~ дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, належить до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Свідоцтво про шлюб (повторне) серії \~ [NUMBER] від 04.10.2022 (а.с.7) свідчить про те, що між [PERSON] , та [PERSON] , 28 липня 2018 року був укладений шлюб, зареєстрований у Долинському віддлі державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 109. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON] ,\~ дружини [PERSON] . За час\~спільного\~проживання\~в\~шлюбі у\~сторін\~народилось\~двоє дітей:\~ [INFO] народилася [PERSON] \~(копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.5), [INFO] народилася\~ [PERSON] (копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] - а.с.6). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивач не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту,\~ їх сім`я розпалася. Малолітні діти дочки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які народилися у сторін за час спільного проживання в шлюбі, на даний час проживають з відповідачкою. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Беручи до уваги\~ волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу,\~ а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть,\~ суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed