Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

29.07.2022 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 43. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачем разом не проживають, сімейне життя не склалося, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, оскільки дружина має намір утворити нову сім`ю. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала та просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 08.02.2002 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва та про що був зроблений відповідний актовий запис № 43. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved