Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2022 року позовну заяву представника позивача [PERSON] адвоката Якименка О. О. до КНП "Хмільницький ЦПМСД" Хмільницької міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , про поновлення на роботі та виплату заробітної плати задоволено. Скасовано накази директора КНП "Хмільницький ЦПМСД" Хмільницької міської ради Л. Дубової від 22 липня 2022 року № 236/к-тм Про скасування наказу від 27 серпня 2018 року № 143 та від 26 липня 2022 року № 157/к-тр Про звільнення [PERSON] . Поновлено [PERSON] на посаді сестри медичної пункту здоров`я (ПЗ) с. Соколова. Стягнуто з\~КНП "Хмільницький\~ЦПМСД"\~Хмільницької міської\~ради на\~користь [PERSON] \~середній заробіток\~за час\~вимушеного прогулу\~з 30\~липня 2022\~року по\~28\~жовтня 2022\~року в\~розмірі 39\~886\~(тридцять\~дев`ять\~тисяч вісімсот\~вісімдесят шість)\~грн.\~36\~(тридцять\~шість)\~коп. без урахування податків і зборів. Стягнуто з\~КНП "Хмільницький\~ЦПМСД"\~Хмільницької міської\~ради на\~корись держави\~ (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 31211256026001,код класифікації доходів бюджету: 22030106) 2 977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору. 03 листопада 2022 року до Хмільницького\~міськрайонного суду\~Вінницької області надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Якименка О. О. від 31 жовтня 2022 року про розподіл судових витрат, яка мотивована тим, що у позовній заяві було подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс та очікує понести позивач у зв`язку з розглядом справи, та заявлено, що докази понесення судових витрат будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення відповідного рішення та просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Додатками до вказаної заяви адвокат долучив договір про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року, квитанцію № б/н від 09 серпня 2022 року, квитанцію № б/н від 31 жовтня 2022 року, довідку від 31 жовтня 2022 року. 07 листопада 2022 року директор КНП "Хмільницький ЦПМСД" Хмільницької міської ради Вінницької області Дубова Л. М. надала до суду заперечення, згідно якого до ухвалення рішення у справі сторона позивача не заявила відповідної заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. Крім того, договір про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року не містить істотних умов договору, отже належно не оформлений, а докази, надані на підтвердження оплати послуг адвоката, викликають сумніви. Що стосується суми відшкодування, то в підтвердження визначення її розміру, стороною позивача не надано достатніх доказів на її обґрунтування, а вартість понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 20000 гривень не відповідає рівню складності справи. Суд розглядає заяву без виклику учасників справи, на підставі ч. 3 ст. 270 ЦПК України, оскільки справа розглядалась судом по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши заяву, додані матеріали та матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 2 ст. 246 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 ЦПК. Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 09 серпня 2022 року між адвокатами Якименком О. О., Якименко -Шевчук Ю. О. та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги у справі про поновлення на роботі. Здійснення оплати обумовлено додатковою угодою. Згідно з додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року [PERSON] за надання правової допомоги у справі про поновлення на роботі зобов`язалась сплатити 20000 гривень. Із квитанції № б/н від 09 серпня 2022 року слідує, що [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року сплатила 10000 гривень, із квитанції № б/н від 31 жовтня 2022 року - 10000 гривень. Відповідно до довідки від 31 жовтня 2022 року при надані професійної правничої допомоги позивачу [PERSON] у справі № 149/2186/22 про скасування наказів та поновлення на роботі виконано наступне: збирання доказів, підготовка до складання позовної заяви - 20 годин; складання позовної заяви - 5 годин; ознайомлення із матеріалами справи - 1 година; складання заяви про зміни (доповнення) підстав позову - 5 годин; складання відповіді на відзив - 10 годин. Суд встановив, що понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в наведеному розмірі підтверджується належними та допустимими доказами. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" іншими видами правової допомоги є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Із ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вбачається, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З наведеного вище можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, наявність заперечень відповідача в частині обґрунтованості розміру витрат, та вважає, що витрати [PERSON] на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованими. Так, інтереси позивача представляє адвокат Якименко О. О., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 185, виданого Вінницькою обласною КДКА 19 грудня 2003 року та ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1044378 від 22 серпня 2022 року. У позовній заяві представник позивача вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи становить 20000 гривень, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу та заявив, що докази на підтвердження вказаних витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 31 жовтня 2022 року на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача направив до суду договір про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 09 серпня 2022 року, квитанцію № б/н від 09 серпня 2022 року, квитанцію № б/н від 31 жовтня 2022 року, довідку від 31 жовтня 2022 року. Таким чином представником позивача дотримано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи обсяг наданих представником позивача адвокатом Якименком О. О. послуг, їх співмірність зі складністю справи, сумою виплаченого гонорару, а також те, що справу було розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, де документами по суті справі від позивача є позовна заява та заперечення на відзив, те, що заяву про зміну (доповнення) підстав позову судом до розгляду не прийнято, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 10 000 гривень. Заперечення відповідача щодо неналежного оформлення доказів витрат на правову допомогу позивача в ході розгляду заяви адвоката Якименка О. О. свого підтвердження не знайшли. Враховуючи викладене заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню. З огляду на викладене,

Outcome: partial