Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки будинку в натурі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що є власником 3/10 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: кв. [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 січня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М., реєстр №15. Іншими співвласниками будинку є: 1/4 частина [PERSON] на підставі договору дарування частини будинку від 08.08.2001 року, посвідченого Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, реєстр №1-6100 та 9/20 частин, а саме: кв.3 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 03.03.2018 року, реєстр №2-117. Загальна площа будинку становить 199,4 кв.м. Земельна ділянка під частиною будинку позивача та [PERSON] не приватизована та належить територіальній громаді м. Прилуки. Земельна ділянка під частиною будинку, яка у власності [PERSON] перебуває у власності відповідачки на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 03.03.2018 року, реєстр №2-120. В добровільному порядку між співвласниками встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку із створенням окремих виходів до жилих приміщень з відокремленими комунікаціями. Оскільки, питання про виділ частки будинку в окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації не вирішено, що позбавляє позивача можливості на реалізацію його прав як власника, тому позивачем і подано до суду позов про виділ у власність 3/10 частин будинку [ADDRESS] , як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації з припиненням права спільної часткової власності. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 04 листопада 2022 року. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, згідно письмової заяви представника адвоката Дуденок О.О., просили розглянути справу без участі сторони позивача у зв`язку з визнанням відповідачами позовних вимог в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, згідно письмової заяви поданої через канцелярію суду, просила розгляд справи проводити без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти виділу позивачу 3/10 частин будинку, а саме приміщень, якими він користується. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, згідно письмової заяви, поданої через канцелярію суду, просила розгляд справи проводити без її участі за наявними в матеріалах справи доказами. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти виділу позивачу 3/10 частин будинку, а саме приміщень, якими він користується. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Судом встановлено, що згідно з копією Договору купівлі-продажу, посвідченого 04 січня 2006 року [PERSON] , приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області, Продавець Грицай Олена Геннадіївна передала, а Покупець [PERSON] , прийняв у власність 3/10 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , розміщеної на земельній ділянці територіальної громади міста Прилуки (а.с.10). Згідно копії Витягу з Державного реєстру правочинів №2001520 від 04 січня 2006 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М. посвідчено правочин 04 січня 2006 року, номер у реєстрі нотаріальних дій: 15, а саме договір купівлі-продажу реєстраційний № об`єкту у РПВН: 11806544, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , квартира, що становить 3/10 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, відчужувач: [PERSON] , набувач: [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунальне підприємство «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради номер витягу: 14827094 від 07 червня 2007 року, реєстраційний номер: 11806544, [PERSON] є власником 1/1 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу №15 від 04 січня 2006 року посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області (а.с.9). Згідно довідки КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №76 від 17 січня 2022 року, станом на 31.12.2012 право власності за адресою [ADDRESS] зареєстровано: кв. [ADDRESS] , що становить 3/10 частини житлового будинку за [PERSON] ; кв. [ADDRESS] , що складає ј частину жилого будинку належить [PERSON] ; кв. [ADDRESS] , що складає 1/4 частину житлового будинку належить [PERSON] (а.с.12). У відповідності до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за №41 від 01 грудня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 січня 2006 року, посвідченого Могиленко Л.М., приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області, зареєстровано в реєстрі за №15, належить квартира [ADDRESS] , що складає 3/10 частини по відношенню до житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. Технічна характеристика: загальна площа житлового будинку під літ. А1 становить 199,4 кв.м, житлова площа 111,4кв.м. Згідно технічної інвентаризації станом на 01 грудня 2021 року, квартира [ADDRESS] складається з приміщень: по житловому будинку під літ. А1: 1-4 коридор площею 9,0 кв.м, 1-5 кімната площею 9,2 кв.м, 1-6 кімната площею 23,5 кв.м, 1-7 кімната площею 20,2 кв.м, по прибудові під літ. а3: 1-2 ванна площею 6,8 кв.м, 1-3 кухня площею 16,8 кв.м, загальною площею 85,5 кв.м, житловою площею 52,9 кв.м., по надвірних будівлях: навіс під літ. д, огорожа під літ. №1 та ворота під літ. №2. Об`єкт розташовано в [ADDRESS] . Право власності (користування) земельною ділянкою не підтверджується правовим документом. За технічними показниками вищевказані приміщення, є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна (а.с.21). У відповідності до вимог ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК). За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в добровільному порядку між сторонами встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку із створенням окремих входів до житлових приміщень, з метою реалізації права позивача як власника 3/10 частин даного житлового будинку, та враховуючи, що за технічними показниками об`єкт має окремий вхід і може бути виділений, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, в позовній заяві, просить судові витрати з відповідачів не стягувати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved