Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2021 року набула права власності на квартиру [ADDRESS] , та у жовтні 2019 року між нею та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» було укладено публічний договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії шляхом підписання заяви-приєднання від 22 жовтня 2019 року, на підставі якого їй надавались послуги електропостачання за вищевказаною адресою, а живлення електроенергією відбувалось від ОСББ «Набережна 27» зі щитової, розташованої у буд. [ADDRESS] . 02 квітня 2021 року відповідачем було здійснено самовільне та безпідставне відключення електропостачання квартири за вищевказаною адресою, що на той момент належала [PERSON] , а 05 квітня 2021 року нею було надіслано АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» повідомлення про незаконне відключення лінії електромережі, але до 05 травня 2021 року електропостачання не було відновлено та було отримано від АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відповідь, в якій зазначено про те, що 04 квітня 2021 року по її заявці був здійснений виїзд бригади оперативно-диспечерської служби, але відновити електропостачання не вдалося через перешкоджання голови ОСББ «Набережна 27». Зазначають, що [PERSON] зверталась з цього приводу до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення головою ОСББ «Набережна 27». Вважають дії голови ОСББ «Набережна 27» через відсутність законних підстав відключення, голова ОСББ не в компетенції приймати рішення щодо відключення будинків та окремих квартир від мереж електропостачання, постачальником якої ОСББ не являється і не є стороною між електропостачальником та власником належного най то час [PERSON] і належного на цей час [PERSON] будинку. В той же час АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не приймали рішення та не здійснювали відключення їх будинку від електропостачання, а також вказують на те, що незаконне відключення від мережі електропостачання позбавило їх можливості повноцінно користуватися їх майном, [PERSON] більш ніж п`ять місяців була позбавлена можливості користуватися електроенергією через неправомірні дії відповідача, що спричинило їй значну моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях через відсутність електроенергії, необхідності звернення до суду та правоохоронних органів за захистом і поновленням своїх порушених прав, приниження її гідності перед родиною, сусідами, а через відсутність електроенергії [PERSON] навіть довелось передати у власність [PERSON] вищезазначене домоволодіння через брак коштів на відновлення електропостачання, та тимчасово переселитись до іншого місця проживання і через погіршення здоров`я звертатись до медичного закладу для обстеження і лікування. Крім того, зазначають, що [PERSON] через неправомірні дії відповідача щодо відключення від електропостачання домоволодіння після набуття права власності на нього був змушений за власний рахунок замовити у АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» послугу із приєднання до електричних мереж для проведення окремого підключення електроустановки до електричної мережі з метою відновлення електропостачання на суму 21 648 грн. та встановити лічильник за 2 600 грн., сплатити вартість первинного підключення електроустановки з ініціативи замовника в розмірі 1749,05 грн. та вартість заміни трифазного лічильника в розмірі 1 307,63 грн., а відновити постачання електроенергії йому вдалось лише 09 листопада 2021 року, отже вартість матеріальної шкоди (втрат) понесених ним у зв`язку з відновленням його порушеного права оцінив у 27 304,68 грн., крім того вважає, що протиправними діями відповідача їм була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях через відсутність електроенергії понад два місяці, необхідність звернення до суду та правоохоронних органів за захистом і поновленням порушених прав, та необхідність тимчасово переселитись до іншого місця проживання. У зв`язку із чим, вони звернулись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якій просили визнати протиправними дії ОСББ «Набережна 27» щодо відключення від електропостачання квартири [ADDRESS] , стягнути з ОСББ «Набережна 27» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 27 304,68 грн., стягнути на їх користь моральну шкоду у розмірі по 10\~000 грн. кожному, та стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1\~816 грн. і витрати на правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачів надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачів, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, а також зазначила про те, що докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі. Відповідач на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справив, про що свідчить конверт, що повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 29), заперечень проти позову суду не представив, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі суду не надавав, у зв`язку із зазначеним суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів із винесенням заочного рішення. Представник третьої особи - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» надав суду пояснення, що квартира [ADDRESS] знаходиться у підключеному до елекропостачання стані та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не здійснювали заходи щодо відключення від електропостачання за вищевказаною адресою, а також просила суд розглядати справу без участі представника. 31 жовтня 2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивачів не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 09 вересня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., зареєстрованого в реєстрі за №3609, та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №180324957 від 09 вересня 2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було передано у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , та зареєстровано за [PERSON] право власності на вищевказану квартиру (а. с. 54-56). Також судом встановлено, що на підставі заяви-приєднання від 22 жовтня 2019 року до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги (для побутових споживачів) [PERSON] (особовий рахунок [NUMBER] ), як споживачем, було ініційовано приєднання до умов договору щодо квартири [ADDRESS] , де зазначено також початок постачання з 23 жовтня 2010 року (а. с. 22-25). Матеріалами справи підтверджено, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» було надано відповідь №18347/1001 від 05 травня 2021 року на звернення [PERSON] стосовно її повідомлення про відключення помешкання, в якому зазначено, що 04 квітня 2021 року по заявці споживача щодо відсутності електропостачання за адресою: [ADDRESS] , був здійснений виїзд бригадою оперативно-диспечерської служби Дніпровського району електричних мереж АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», але відновити електропостачання не вдалося через перешкоджання третіх осіб від мереж яких підключене помешкання за вищезазначеною адресою (а. с. 26-27). Судом встановлено, що 04 квітня 2021 року до ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло звернення від [PERSON] про те, що 02 квітня 2021 року приблизно о 19 год. 25 хв. голова ОСББ [PERSON] безпідставно вимкнув світло у будинку [ADDRESS] , під час розгляду звернення було встановлено, що ситуація відноситься до цивільно-правових відносин і рекомендовано звернутись до суду, а при вивченні матеріалу слідчим відділом встановлено, що ознак кримінального правопорушення не вбачається, що вбачається зі змісту висновку дільничного офіцера поліції СП ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а. с. 28). Матеріали справи містять відповідь на запит АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» №24016/1001 від 11 червня 2021 року в якому міститься інформація, аналогічна у відповіді №18347/1001 від 05 травня 2021 року, а також зазначено про те, що персоналом ДМЕМ після проведення технічних заходів, а саме: електропостачання було відновлено після перепідключення помешкання заявниці від іншої ділянки мереж (а. с. 39). Відповідно до наявного в матеріалах справи договору дарування квартири від 09 вересня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О., зареєстрованого в реєстрі за №502, та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №274122339 від 09 вересня 2021 року [PERSON] було передано у власність безоплатно [PERSON] квартиру [ADDRESS] , та зареєстровано за [PERSON] право власності на вищевказану квартиру (а. с. 57-59). Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Положеннями ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. В свою чергу, статтею 23 ЦК України передбачено порядок відшкодування моральної шкоди. Зокрема, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачі мотивують свої вимоги в першу чергу саме наявністю в діях відповідача протиправної поведінки, внаслідок яких їм була заподіяна матеріальна та моральна шкода, та яку вони мають право відшкодувати у повному обсязі як то передбачено статтями 1166, 1167 ЦК України. Зокрема, згідно положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом. При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Тобто сам суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. При цьому само по собі доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків, зокрема надання належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог. Позивачами було заявлено позовні вимоги щодо визнання дій відповідача протиправними, стягнення матеріальної шкоди в розмірі 27\~304,68 грн. та моральної шкоди по 10\~000,00 грн. кожному з позивачів, проте жодна із вищенаведених сум спричинених збитків не була підтверджена належними доказами. Суд також зазначає, що позивачами не подано суду належних доказів спричинення їм вказаної у позові матеріальної шкоди саме відповідачем, що є необхідною підставою для стягнення саме з нього такої шкоди, оскільки матеріали справи не містять жодних документів про притягнення посадових осіб ОСББ «Набережна 27» до адміністративної чи кримінальної відповідальності, або навіть встановлення факту будь-якого порушення. В свою чергу надані позивачами докази та обґрунтування у своїй сукупності містять в собі лише їх суб`єктивну оцінку діям відповідача. Зокрема, долучені позивачами документи на підтвердження витрат, що нібито були понесені у зв`язку з порушенням їх прав з боку відповідача не містять конкретного причинно-наслідкового зв`язку з будь-яким порушенням. Крім того, з долученої позивачами до матеріалів справи відповіді на запит АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» №24016/1001 від 11 червня 2021 року вбачається, що електропостачання було відновлено після перепідключення квартири [ADDRESS] від іншої ділянки мереж та послуга електропостачання надається безперебійно, тобто, понесені [PERSON] витрати, які ним було заявлено в якості збитків, тобто, витрат направлених на відновлення його порушеного права та поновлення електропостачання, понесених ним у зв`язку з нібито неправомірними діями відповідача після набуття 09 вересня 2021 року права власності на нерухоме майно на суму 27\~304,68 грн. не узгоджуються за іншими наданими позивачами доказами і спростовуються інформацією АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Відтак, через ненадання відповідних доказів, суд вимушений критично віднестись до посилань позивачів щодо відшкодування їм матеріальної та моральної шкоди. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, під час судового розгляду справи не було доведено факту заподіяння позивачам матеріальної та моральної шкоди відповідачем ні внаслідок вчинення ним протиправних дій по відношенню до позивачів, ні в порядку існування між ними цивільно-правових відносин, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, то в такому випадку судові витрати, які понесли позивачі, не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed