Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції. 20 вересня 2022 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовані тим, що сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2018. Від подружнього життя сторони не мають спільних дітей. На даний час сім`я фактично розпалась та подружні стосунки не підтримують. На думку позивача, подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення неможливе, оскільки суперечить її інтересам, та у зв`язку з цим просить розірвати шлюб між ними. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~не з`явилась\~надала письмову\~заяву про\~підтримання позову,\~просить розглянути\~справу без\~її участі,\~проти заочного\~розгляду справи\~не заперечує (а. с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про визнання позову, просить розглянути справу без його участі (а. с. 15 ). У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28 вересня 2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 11). Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 2018 у виконкомі Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис № 01. Після реєстрації шлюбу позивачу залишено дошлюбне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на критерії шлюбу та сім`ю, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України, в силу якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положенням частин 3 і 4 статті 56 СК України за кожним з подружжя визнано право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, як і примушення до їх припинення, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Відповідно до \~ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Висновки суду. Суд зазначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з даним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а, як встановлено при дослідженні матеріалів справи та заяв сторін, вони не мають наміру зберегти шлюб. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї, поновлення шлюбних відносин та подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін. Також, суд вважає за необхідне залишити позивачу дошлюбне прізвище, оскільки остання не змінювала його під час реєстрації шлюбу. Згідно із ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved