Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

03 грудня 2021 року АТ «Кредобанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач посилається на те, що 19 серпня 2019 року [PERSON] уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-213402. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредитних коштів, однак [PERSON] своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів не виконував, внаслідок чого утворив заборгованість у розмірі 240\~115 грн 63 коп. Позивач просить стягнути з відповідача: -заборгованість за кредитним договором у розмірі 240\~115 грн 63 коп, -суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 відсотків від ціни позову та фіксовану суму у розмірі 1400 грн. У судове засідання сторони та їх представники не з`явились. У матеріалах справи є заява представника АТ «Кредобанк» про розгляд справи без його участі, за змістом цієї заяви представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.52-53). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його письмовим клопотанням про відкладення розгляду справи (а.с.66) у судове засідання не з`явився двічі (19 вересня 2022 року, 10 листопада 2022 року). Відзиву на позов не надійшло. Тому суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень статті 280 ЦПК України. \~ \~ \~ Відповідно\~до положень\~статті 13\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи видно, що 19 серпня 2019 року між акціонерним товариством «Кредобанк» та позичальником [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 175\~070 грн строком на 60 місяців до 16 серпня 2024 року. Позичальник зобов`язався повертати кредитні кошти відповідно до графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору). Всього позичальник зобов`язався здійснити 60 щомісячних платежів по 6274 грн щомісячно, сплачувати проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум ануїтетного платежу. (а.с.15-18) Позивачем додано до позовної заяви розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № CL-213402 від 19 серпня 2019 року, яка станом на 13 жовтня 2021 року складає 240\~115 грн 63 коп, у тому числі тіло кредиту 165\~467 грн 42 коп, відсотки 74\~648 грн 21 коп (а.с.5). Також позивачем надана виписка, яка відображає рух коштів по рахунку [PERSON] у АТ «Кредобанк» за період з 19 серпня 2019 року по 13 жовтня 2021 року (а.с.6-10). Як передбачено частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ Верховним Судом у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц зроблені наступні висновки. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Позивачем надано виписку за рахунком [PERSON] за період з 19 серпня 2019 року по 13 жовтня 2021 року, яка містить деталі проведених банківських операцій і підтверджує факт користування відповідача кредитними коштами, отриманими за кредитним договором. Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, нічим не спростовується. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена статтею 204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем надано належні докази невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, тому сума заборгованості станом на 13 жовтня 2021 року у загальному розмірі 240\~115 грн 63 коп підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Кредобанк». Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ Позивачем\~сплачено при\~зверненні до\~суду судовий\~збір у\~розмірі 3601\~грн 73\~коп (1,5\~відсотка ціни\~позову),\~тобто у\~розмірі,\~передбаченому Законом\~України «Про\~судовий збір»\~за подання\~юридичною особою\~позовної заяви\~майнового характеру,\~що підтверджується\~платіжним дорученням\~№ 64373253\~ від\~ 04\~листопада 2021\~року (а.с.1). Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позовних вимог майнового характеру. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13 відсотків від ціни позову та фіксовану суму у розмірі 1400 грн. До позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 01 вересня 2021 року, укладеного між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Аксіліум», копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копія довіреності адвоката Мужика Н.Т. (а.с.27-31). Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем не додано до позовної заяви належних доказів, необхідних для визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема не надано детального опису наданих адвокатом послуг із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання роботи та вартості кожної з наданих послуг. Тому слід відмовити стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved