Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

В вересні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 81 520,14грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що 13.01.2017 року о 09:35 в а/д Київ-Харків 64 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля MAN (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - ДА.В.) та автомобіля Isuzu (д.р.н. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - ТзОВ "СК-Карготранс"), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Isuzu (д.р.н. [NUMBER] ), та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками). Згідно Постанови Баришівського районного суду Київської області від 27.01.2017 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] п. 12.1, 1.5 ПДР України. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа (власник транспортного засобу Isuzu (д.р.н. [NUMBER] ) звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 81 520,14 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 2045рв від 14.03.2017 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала до суду клопотання, в якому підтримала позовні вимоги позивача і просила задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути без її участі. Також зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позов не подавав. Проте у своїх клопотаннях надав пояснення, відповідно до яких вказав, що [PERSON] , на момент ДТП про яке йдеться у позові позивача перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] і працював у нього водієм, а автомобіль яким він управляв належав його роботодавцеві, то і відповідальність за шкоду спричинену вказаним у позовній заяві ДТП за законом має нести його роботодавець ФОП [PERSON] , який направив його у рейс на несправному автомобілі. Однак, ФОП [PERSON] з метою уникнення майнової відповідальності зі сплати шкоди спричиненої вказаним у позові ДТП намагається приховати той факт, що відповідач працював у нього на момент ДТП. Так, ФОП [PERSON] тривалий час відмовляв йому у видачі трудової книжки навіть після звільнення з роботи, а коли видав трудову книжку, виявилося що дата запису про прийом відповідача на роботу була зазначена в його трудовій книжці невірно. Таким чином ФОП [PERSON] з метою уникнення відповідальності намагався приховати, що на момент ДТП відповідач вже працював у нього водієм. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] 13.01.2017 року о 9 год. 35 хв. на 64 км а/д Київ-Харків керував автомобілем MAN 18/225 д.н. [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на автомобілі FORD MARICK д/н [NUMBER] та IZUZU д/н [NUMBER] , в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, також допустив наїзд на колесовідбійник, в наслідок чого його пошкодив, чим порушив п. 12.1 та 1.5 Правил дорожнього руху України. Постановою Баришівського районного суду Київської області від 27 січня 2017 року у справі №355/52/17, у відповідності до ст.ст. 124, 139 КпАП України на водія [PERSON] накладено штраф (а.с. 7). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю Isuzu NQR71P, державний номерний знак [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 81/01/17, сума спричиненої шкоди власнику автомобіля внаслідок його пошкодження складає 97 824 грн. 17 коп. з урахуванням ПДВ (а.с. 9-20). Відповідно до\~ст.\~41\~п.\~41.1\~пп.\~«а» Закону\~України «Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідач, станом на дату ДТП, не виконав умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля Isuzu NQR71P, державний номерний знак [NUMBER] , подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вищевказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно же зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив, хоча позивач направляв претензію про регресні вимоги відповідачеві (а.с.24). В зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБ України, на підставі наказу від 10.03.2017 року № 2045, здійснило виплату власнику пошкодженого автомобіля в загальному розмірі 81520 грн. 14 коп., в межах обов`язкового ліміту відповідальності МТСБУ, що підтверджується платіжним дорученням від 14 березня 2017 року за № 2045рв (а.с.22). Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічні положення має п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, з урахуванням вищевказаного, суд прийшов до висновку, що позивач має право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування у розмірі 81520 грн. 14 коп. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди власником транспортного засобу МАN, державний номерний знак [NUMBER] був ФОП [PERSON] , а [PERSON] , який керував зазначеним автомобілем працював у ФОП [PERSON] . Ніяких доказів, які б роз`яснили ці питання (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, трудова книжка, і т.п.), відповідачем додано не було. Не відображені ці відомості і у постанові Баришівського районного суду Київської області від 27 січня 2017 року по справі №355/52/17. Разом з тим, жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що автомобіль MAN, номерний знак [NUMBER] , на час настання дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності роботодавцю відповідача - ФОП [PERSON] , як вказує відповідач, в матеріалах справи відсутні. Відсутні в справі й належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач на момент заподіяння дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові (службові) обов`язки. За таких обставин підстав вважати, що відповідач на момент настання дорожньо-транспортної пригоди виконував свої трудові обов`язки на транспортному засобі, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 81\~520 грн. 14 коп. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом). На підставі викладеного,

Outcome: approved