Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на час її навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. Позовні вимоги мотивувала тим, що 23.06.2001 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . 04.02.2021 шлюб між ними розірвано. З цього часу вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Донька є студенткою четвертого курсу денної форми здобуття освіти напряму 035 «Філологія» 035.043 Германські мови та літератури (переклад включно), перша німецька, освітня програма «Переклад двох іноземних мов та міжкультурна комунікація» факультету іноземних мов Львівського національного університету ім. Івана Франка. Матеріально відповідач доньці не допомагає. Навчання у м. Львів потребує значних фінансових витрат на винаймання житла, проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку, харчування, особистих потреб. Позивачка самостійно несе вказані витрати. Відповідач аліменти не сплачує. Вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки слід стягувати з відповідача в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 23.08.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 02.09.2022 після усунення недоліків відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 047.11.2022 у задоволенні клопотання [PERSON] про витребуванян доказів відмовлено. 07.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що з позовними вимогами не згоден. Вважає, що позивачкою не надано доказів того, що донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, а також доказів щодо його самоусунення від сплати аліментів. Зауважує, що донька проживає у м. Львів, та не має можливості проживати з позивачкою через значну відстань між м. Запоріжжя та м. Львів. Зазначає, що донька навчається на бюджетній формі навчання, та є вірогідність, що вона отримує стипендію. 29.04.2022 він одружився з [PERSON] , шлюб зареєстрований Олександрівським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Його дружина знаходиться у декретній відпустці і тому разом з донькою знаходиться повністю на його утриманні. Крім того, він сплачує кредит у розмірі 4930 грн. щомісячно. Строк закінчення кредитного договору 28.09.2035. Його дохід на сьогоднішній день складається із заробітної плати 9000 грн., більше доходів він не має. Кінцевою датою навчання доньки є червень 2023 року, тому вважає, що аліменти можливо стягнути до вказаною дати. Утримання повнолітньої доньки не є його безумовним обов`язком. Вважає, що доводи позивачки про те, що він не надавав добровільно матеріальної допомоги донці не відповідають дійсності, оскільки на картковий рахунок доньки він перерахував 25.08.2020 - 8000 грн., 07.10.2020 3000 грн., 30.10.2020 2000 грн., 07.03.2020 4000 грн., 06.04.2020 4000 грн.. На той момент він мав змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки його заробітна плата складала 23\~000-24\~000 грн. З 24.03.2022 його дохід змінився. Крім того, під час сумісного життя з позивачкою вони придбали у кредит квартиру та автомобіль. Належну йому частку квартири, після сплати кредиту, він подарував позивачці. Сумісно придбаний автомобіль позивачка без його згоди зареєструвала на доньку [PERSON] . Крім того,він заперечує проти вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі, що не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] , відповідно до ст.6 Ск україни не має статусу дитини. Посилаючись на викладені обставини, просив у задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності, про що подала до суду письмову заяву. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності, про що подала до суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності, без фіксації технічними засобами, про що подав до суду письмову заяву. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 23.06.2001 уклали шлюб, який був зареєстрований Кам`яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 13, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.14). 04.02.2021 шлюб між сторонами розірвано, згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.15). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно з довідкою № 462 від 17.08.2022, [PERSON] є студенткою четвертого курсу денної форми здобуття освіти напряму 035 «Філологія» 035.043 Германські мови та літератури (переклад включно), перша німецька, освітня програма «Переклад двох іноземних мов та міжкультурна комунікація» факультету іноземних мов Львівського національного університету ім. Івана Франка. [PERSON] 29.04.2022 уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Олександрівським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 732, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.55). Від шлюбу з [PERSON] відповідач [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що зазначено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.56). [PERSON] перебуває у відпустці для догляду за дитиною, про що зазначено у наказі АТ «Укрзалізниця» № 101/ОС від 22.09.2022 (а.с.59). Згідно з довідкою про доходи, виданою 27.09.2022 Структурним підрозділом «Запорізька дистанція захисних лісонасаджень», загальна сума доходу [PERSON] за період з березня 2022 року по серпень 2022 року склала 65\~047,69 грн. (а.с.57). Основним джерелом доходів [PERSON] є заробітна плата, про що свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с.58). Відповідач офіційно працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має на утриманні малолітню дитину, що він підтвердив документально, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не надає. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З огляду на те, що [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідач має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці, про що свідчать надані ним докази. Відповідач є працездатним, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано та до початку судового засідання таких не здобуто. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги позивачки та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. За положеннями ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду допускається до негайного виконання у межах суми розміру аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн. в дохід держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial