Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

23.09.2022 року [PERSON] через представника - адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27.09.2003 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , в подальшому шлюб розірвано. Від шлюбу в них [INFO] народились діти [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу вона вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказує, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.06.2022 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчатися, у розмірі 1300 грн. щомісяця, починаючи з 10.05.2022 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років, а також на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчатися, у розмірі 1300 грн. щомісяця, починаючи з 10.05.2022 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2023 року, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років. На сьогоднішній день син [PERSON] є студентом першого курсу стоматологічного факультету Донецького національного медичного університету. Оскільки відповідач інших дітей не має, офіційно працевлаштований, то на її думку має можливість сплачувати аліменти сину [PERSON] на період його навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.10.2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.26-27). Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.31). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.01.2004 року. 07 листопада 2005 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.11.2005 року (а.с.36). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.06.2022 року по справі №383/304/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, щомісяця у твердій грошовій сумі, у розмірі 1300 грн., починаючи з 10.05.2022 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, а також на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, щомісяця у твердій грошовій сумі, у розмірі 1300 грн., починаючи з 10.05.2022 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2023 року, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, що підтверджується копією рішення суду (а.с.10-19). Судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] є студентом першого курсу стоматологічного факультету Донецького національного медичного університету, денної форми навчання, за бюджетом, термін навчання з 15.09.2022 року по 01.09.2027 року, що підтверджується копією довідки Донецького національного медичного університету від 19.09.2022 року (а.с.7). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі викладеного, враховуючи те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, та потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання для забезпечення належного рівня навчального процесу (необхідність підручників, методичної літератури, канцелярських товарів, одягу, тощо). Однак, суд при визначенні розміру аліментів, враховує те, що з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на утримання іншого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися, а тому приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання [PERSON] , тобто до [INFO] , а далі в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) , що забезпечить сину [PERSON] рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Суд не вбачає підстав для визначення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), оскільки позивач не довела належними і допустимими доказами, що є її обов`язком, що відповідач може сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду із вказаним позовом 23.09.2022 року, а тому саме з цієї дати слід проводити стягнення аліментів. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 2010,05 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.2 ст.133 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат напрофесійну правничу допомогу надано ордер серії СА №1037937 (а.с.6) та квитанцію про оплату послуг адвоката в сумі 2010,05 грн. (а.с.42), однак в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги і розрахунок наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що є підставою для відмови у стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2010,05 грн.

Outcome: partial