Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] \~за Договором про приєднання №АSJ-49557-17-DОМ про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами за тарифним планом Універсальна картка «Домовичок». Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. 12.10.2017\~року фізична\~особа [PERSON] \~ підписала\~Договір № АSJ-49557-17-DОМ про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами за тарифним планом Універсальна картка «Домовичок». Відповідно до Договору на приєднання Позивач відкрив Відповідачу картковий рахунок та позичковий рахунок для проведення розрахунків по овердрафту, строк дії ліміту дозволеного овердрафту в сумі до 300 000,00 грн. (Триста тисяч грн. 00 коп.) становить 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов Правил. Базова процентна ставка за користування становить 30% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48% річних. З 03.12.2018 року процентна ставка за користування становить 36% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48% річних. 12.10.2017 року Відповідачем отримано платіжну картку та запечатаний конверт з П1Н- кодом про що складена розписка про отримання платіжної карти. Згідно п.2.2.1.3. Правил Банк надає Клієнту ліміт Дозволеного овердрафту. Дозволений овердрафт надається Банком Клієнту за Програмою кредитування, умови якої оприлюднені на Сайті Банку, а також зазначені у підписаній Клієнтом Заяві на приєднання, зокрема: Сума Ліміту дозволеного овердрафту, Строк дії ліміту дозволеного овердрафту, назва Програми І кредитування, на умовах якої Банком надається Клієнту Дозволений овердрафт, розмір процентних ставок за користування Дозволеним овердрафтом та/або Несанкціонованим Овердрафтом (кредитом), розмір Фіксованої комісії за надання кредиту тощо. 2.2.1.4. \~ \~ \~ \~У порядку та на умовах цих Правил Банк зобов`язується надавати Клієнту комплекс послуг, визначеними цими Правилами, Тарифами та Програмою кредитування, замовлених Клієнтом шляхом підписання Заяви на приєднання, а Клієнт зобов`язується здійснювати оплату за надані Банком послуги та виконувати інші зобов`язання відповідно до цих Правил. В зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором станом на 18.01.2022 року заборгованість Відповідача [PERSON] перед Банком за Договором складає 16 069,54 грн. (Шістнадцять тисяч шістдесят дев`ять гри. 54 коп.) з якої: -заборгованість по кредиту (прострочена) - 12 967,21 грн. -заборгованість по процентах (поточна) -20,99 грн. -заборгованість по процентах (прострочена) - 2257,77 грн. -заборгованість по платежах зг.ч.2.ст.625 ЦК України - 823,57 грн. Ухвалою суду від 22.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням, але відправлення повернуто до суду. Відзиву на позов суду не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 12.10.2017 року між фізичною особою [PERSON] та ПАТ «УКРГАЗБАНК» укладено Договір № АSJ-49557-17-DОМ про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (надалі Правила), відповідно до якого Відповідачу надано кредит в національній валюті України, шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку. В розділі «Параметри кредитного ліміту» визначено: Строк дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців з 12.10.2017р. по 11.10.2018р.; Початкова сума ліміту дозволеного овердрафту 13 000,00 грн.; Максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту 300 000,00 грн.; Базова процентна ставка (фіксована) 36% річних; Процентна ставка протягом Пільгового періоду (у разі наявності) (фіксована) 0,00001% річних; Процентна ставка на прострочену заборгованість (фіксована) - 48% річних. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової\~форми,\~є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку БАНК). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів\~та порядок\~їх сплати\~за договором\~визначаються в\~договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Договір № АSJ-49557-17-DОМ про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами від 12.10.2017 року не містить умови повернення кредиту та сплати проценти, зокрема строків виконання зобов`язання (ст.530 ЦК України), що безпосередньо пов`язується з терміном порушення зобов`язання (ст.ст.610, 612 ЦК України) та відповідно визначенням строку порушеного зобов`язання та застосування відповідних наслідків (ст.549 ЦК України). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору), відсутність у Договорі приєднання домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами (строків та порядку), пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий Договір про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наданий позивачем Договір про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19. Крім того, у постанові Верховного Суду по справі справа № 306/486/17 (провадження № 61-34520св18) від 10 жовтня 2019 року Верховний Суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем зазначив, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору між сторонами, Банк дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Відносно надано паспорту споживчого кредиту суд визначає наступне. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч.3 ст. 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі, з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Отже, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20. Щодо тіла кредиту, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині позову, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 18.01.2022 року заборгованість тіла кредиту в розмірі 12967,21 грн. виникла за період з 26.07.2021 року по 18.01.2022 року. За зазначений період, відповідно до наданих виписок з особового рахунку, жодний платежів з боку відповідача на користь Банку не здійснювалось, у зв`язку з чим позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial