Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка мотивує позовні вимоги тим, що шлюб з відповідачем вони уклали 03.08.2019 року, який зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Готовного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 240. Під час проживання в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем в них не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, як подружжя вони не проживають. Позивачка прийшла до переконання, що їхнє спільне проживання і збереження сім`ї є неможливим. Крім того, відповідач матеріально допомагає утримувати сина, але вкрай рідко та незначними коштами, тому позивачка просить суд розірвати шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, а також стягнути судові витрати. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше та відповідачем не подано відзиву у встановлений судом строк. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03.08.2019 року, який зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Готовного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 240, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке знаходиться в матеріалах справи. Під час проживання в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка знаходиться в матеріалах справи. Сумісне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, як подружжя вони не проживають. Відповідач не приймає належної участі в утриманні дитини. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання відповідачки про те, що після розірвання шлюбу вона бажає залишитися на прізвищі [PERSON] є законним та обґрунтованим. Крім того, згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача та враховуючи те, що відповідач не працює, має нерегулярний мінливий дохід, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобов"язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 12.07.2022 року - дня звернення позивачки до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією, яка знаходиться в матеріалах справи, зважаючи на часткове задоволення позову, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 694,68 грн судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial