Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Заявник звернуся до суду із заявою у якій просив: припинити опіку [PERSON] над малолітнім [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над малолітнім [PERSON] та призначити [PERSON] , його опікуном. У обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] є його рідним братом. Після смерті їх матері [PERSON] , його брату на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації, було встановлено статус дитини сироти та розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації, їх бабусю [PERSON] було призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . На даний час опікун - [PERSON] в силу свого похилого віку та хронічних хвороб не в силах у повному обсязі здійснювати опікунство над малолітнім [PERSON] , у зв`язку із чим він вимушений звернутись до суду із вказаною заявою. У судове засідання [PERSON] не з`явився надавши заяву про розгляд справи без його участі та підтримання заяви. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що проти задоволення заяви не заперечує. Представник служби у справах дітей Красносільської сільської ради Одеського району Одеської області Григурко А.Г., у судове засідання не з`явилась надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши що заяву визнає та не заперечує проти її задоволення. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] , в графі батьки вказано: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , у віці 35 років. Батько малолітнього [PERSON] , записаний згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження на підставі ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Розпорядженням Комінтернівської районної державної адміністрації №505/А-2014 від 23.10.2014 року, [PERSON] , [INFO] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . Згідно висновку Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Красносільської сільської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] ; звільнити [PERSON] від обов`язків опікуна над малолітнім [PERSON] , [INFO] ; визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом із опікуном [PERSON] , [INFO] та покласти на опікуна - [PERSON] певні обов`язки. Задовольняючи заяву в частині припинення повноважень [PERSON] , як опікуна над малолітнім [PERSON] , суд виходив з того, що [PERSON] не заперечує проти цього, приймає до уваги її похилий вік та висновок органу опіки та піклування щодо доцільності звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна над малолітнім [PERSON] . Задовольняючи заяву в частині встановлення опіки та призначення опікуна, суд виходив з того, що малолітній [PERSON] , є особою яка позбавлена батьківського піклування та призначення опікуном [PERSON] буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із статтею 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 243 СК України\~визначено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених\~Цивільним кодексом України. Положеннями\~ст. 58 ЦК України\~передбачено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. У відповідності до ч. 3\~ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, зокрема набуття дитиною статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866. Відповідно до\~ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з п.п. 2, 3, 4\~ст. 63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved