Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27.10.2007 року. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, їх життям не цікавиться. В позові [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини від доходу. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , яке видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та серії [NUMBER] , яке видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.11, 12). Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, фізично здоровий, працездатний, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.\~7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним, однак підлягає частковому задоволенню. Так, оскільки батьки зобов`язані в рівній мірі приймати участь в утриманні дітей, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліттяі та вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитей, разм з тим, не перевищуватиме можливостей відповідача сплачувати аліменти. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 18.02.2022 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст.\~141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial