Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла заява Державного підприємства «Селидіввугілля» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Селидівського міського суду Донецької області у цивільній справі № 242/2537/21 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку після поновлення на роботі, яка мотивована тим, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2021, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16.02.2022, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 грудня 2018 року по 21 жовтня 2021 року у розмірі 893\~602 (вісімсот дев`яносто три тисячі шістсот дві) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 236,99 грн. Вказує, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2019 року у справі № 242/3602/19 позов [PERSON] до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, третя особа Ліквідаційна комісія ДП «Селидіввугілля», про визнання наказу незаконним та поновлення на роботі, задоволено та поновлено позивача на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля». В подальшому постановою Донецького апеляційного суду від 13.02.2020 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та в задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 13.01.2021 року постанову апеляційної інстанції від 13.02.2020 року скасовано та справу передано на новий розгляд до апеляційної інстанції. Постановою Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 року [PERSON] поновлено на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля» з 12.12.2018 року. Підставою для перегляду судового рішення у справі № 242/2537/21 вказує постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 по справі № 242/3602/19, якою рішення Селидівського міського суду від 21.10.2019 та постанову Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог. Вважає, що позовні вимоги [PERSON] тісно пов`язані з вимогами у справі № 242/2537/21 як за суб`єктивним, так і за предметним складом. З посиланням на п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України (скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду) просить заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2021 у справі № 242/2537/21 за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку після поновлення на роботі задовольнити, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2021 у справі № 242/2537/21 скасувати. Дослідивши подану заяву та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявлені обставини\~це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦІІК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Так, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2021 у цивільній справі №242/2537/21, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16.02.2022, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 грудня 2018 року по 21 жовтня 2021 року у розмірі 893\~602 (вісімсот дев`яносто три тисячі шістсот дві) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 236,99 грн. Із тексту рішення від 21.10.2021 у цивільній справі № 242/2537/21, з чим погодився суд апеляційної інстанції, вбачається, що воно було ухвалене з посиланням на ч. 4 ст. 81 ЦПК України, оскільки постановою Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 року у цивільній справі № 242/3602/19 рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано незаконним наказ від 12.12.2018 року № 119 к/к про звільнення [PERSON] з посади генерального директора ДП «Селидіввугілля» та поновлено [PERSON] на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля» з 12.12.2018 року. Також в цій постанові апеляційної інстанції зазначено, що ДП «Селидіввугілля» до участі в справі № 242/3602/19 як співвідповідач не залучено, клопотань про його залучення співвідповідачем за цим позовом позивач\~не заявляв, що є підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також, судом при ухваленні рішення 21.10.2021 у справі № 242/2537/21 було враховано, що постановою Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 року [PERSON] поновлено на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля» з 12.12.2018 року, наказ про поновлення позивача на посаді суду не наданий, тому період часу з 12.12.2018 по 21.10.2021 є часом вимушеного прогулу, за який підлягає стягненню середній заробіток. В той же час, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.02.2022 по справі № 242/3602/19, якою рішення Селидівського міського суду від 21.10.2019 та постанову Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року №4 скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Таким чином, судом було встановлено, що основною підставою для прийняття судового рішення 21.10.2021 у справі № 242/2537/21 був той факт, що постановою суду апеляційної інстанції від 14.05.2021 у справі № 242/3602/19 [PERSON] було поновлено на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля» та у зв`язку з цим період часу з 12.12.2018 по 21.10.2021 є часом вимушеного прогулу, за який підлягає стягненню середній заробіток, але 16.02.2022 постановою касаційної інстанції у справі № 242/3602/19 скасовано постанову Донецького апеляційного суду від 14.05.2021 та відмовлено у задоволенні позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В пп. 27, 28 рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia» зазначено, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя. Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 року при розгляді справи №752/4995/17, що нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не самe це рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд. За таких обставин, оскільки при ухваленні рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що переглядається, суд виходив з встановленого іншим судовим рішенням (справа № 242/3602/19) факту поновлення на посаді, яке згодом було скасовано, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої заяви та скасування рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21.10.2021 у справі № 242/2537/21 з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved