Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

01 червня 2021 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду з позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтовано тим, що з 2010 року позивач перебувала у стосунках з відповідачем. Фактично стосунки було припинено з березня 2017 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. З моменту розлучення відповідач проживає окремо, за цей час з дитиною не бачився. Участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Матеріальної допомоги не надає, хоча за рішенням суду повинен сплачувати аліменти. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 17.05.2021 року складає 126686,26 гривень. На сьогоднішній день дитині дев`ять років, вона не пам`ятає та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з позивачем ніколи про батька не питала та не цікавилась. З 2017 року вона разом з донькою проживаємо в трикімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Дитина знаходиться на обліку в Амбулаторії №3 сімейного типу за адресою: [ADDRESS] . Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров`я задовільний. Депутатом Бориспільської міської ради [PERSON] були обстежені житлово - побутові умови проживання дитини. Встановлено, що [PERSON] проживає з [PERSON] , батько дитини долею дитини та її станом здоров`я не цікавиться, участь у її вихованні не приймає, з донькою не спілкується та не проживає. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.15). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.35). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Представник служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради надав до суду лист, яким не підтримав пред`явлений позов. Також зазначив, що відповідач на території м. Борисполя не проживає, що унеможливлює встановлення факту та причин невиконання батьком батьківських обов`язків та в подальшому підготовку відповідного висновку органом опіки та піклування. При винесенні рішення покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). [PERSON] 04 вересня 2020 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] ». Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2018 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду, а саме з 30 травня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.4). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , встановлено, що за адресою в [ADDRESS] проживає мати позивача [PERSON] та малолітня [PERSON] . Умови проживання задовільні (а.с.7) Згідно розрахунку заборгованості по аліментах в.о. начальника Брянківського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Харків від 17 травня 2021 року станом на 17 червня 2021 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2/359/288/2018 становить 126686 грн. 26 коп. (а.с.8). Згідно характеристики, виданої Бориспільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №8, [PERSON] навчається у даній школі з другого класу. Зарекомендувала себе, як спокійна, врівноважена, дисциплінована учениця. Ставлення до навчання стійке, позитивне, але потребує постійного контролю. Програмований матеріал другого класу засвоює на середньому рівні. На уроках не активна, але старанна та уважна. Має добрий загальний розвиток. Мілена доброзичлива і товариська у спілкуванні з однолітками. З повагою ставиться до старших. Позитивно сприймає оточуючих. Відповідально ставиться до доручень та приймає активну участь у житті класу. Мати приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки (а.с.8). Відповідач [PERSON] отримав довідку №3249002148 від 22.12.2015 про взяття на облік особи, яка переміщується з м. Брянка Луганської області до м. Бориспіль Київської області (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що за адресою в [ADDRESS] проживає позивач, малолітня [PERSON] , чоловік позивача та його двоє синів від першого шлюбу. Під час обстеження комісією встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та вітчимом, забезпечена всім необхідним для навчання, розвитку та відпочинку (а.с.25). З висновку оцінки потреб сім`ї, складеного службою у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, вбачається, що фахівцями центру підтримки дітей та сім`ї служби у справах дітей та сім`ї було здійснено оцінку потреб сім`ї. Під час здійснення оцінки потреб сім`ї було з`ясовано, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , забезпечена всім необхідним для навчання, розвитку та відпочинку. Мати спроможна задовольнити потреби дитини, відповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків. Батьківський потенціал матері на належному рівні (а.с.30) Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Як вбачається із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 п. 16 цієї ж Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні цього спору суд виходить з інтересів малолітньої дитини, положень та принципів Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, Конвенції ООН про права дитини, прийнятої та відкритої для підписання, ратифікації та приєднання 20 листопада 1989, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991, Європейської соціальної хартії, яка вступила в силу 1 липня 1999, Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, СК України, згідно змісту яких дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя та гармонійного розвитку. Кожна дитина має право на піклування батьків. Зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до зазначеної правової норми батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Надані позивачем документи, на підтвердження позовних вимог, свідчать лише про те, що дитина [PERSON] , [INFO] , на теперішній час, перебуває у належних умовах, проходить навчання, проте жодним чином не підтверджують неналежного виконання [PERSON] його батьківських обов`язків. За правилами ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Разом з тим, службою у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради не подано письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки останній не проживає на території міста Борисполя. Наявність заборгованості по сплаті аліментів також не може слугувати підставою для позбавлення батьківських прав. Позивачем не доведено, що поведінка відповідача є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього: необізнаність, відсутність матеріальних коштів для утримання дитини, відсутність підтримки рідних та належного супроводу соціальних служб. У справі відсутні жодні докази застосування до відповідача будь-яких заходів впливу з боку органів внутрішніх справ, накладення адміністративної відповідальності, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування, також у справі відсутні докази, що дитина насправді усвідомлює наслідки позбавлення батьківських прав відносно її батька. Суд вважає, що позивачка належним чином не вмотивувала власних доводів про обрання щодо відповідача такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів умисного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав як крайній захід впливу на відповідача як на особу, що не у повній мірі здійснює виконання батьківських обов`язків, не слід вважати таким, що відповідатиме інтересам дитини, що має найістотніше значення при розгляді такої категорії справ, та не стимулюватиме батька до належного виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки, може призвести до вкрай негативних наслідків у стосунках між батьком та дитиною, а саме до повної втрати будь-яких стосунків та навіть зв`язків між ними. Позивачка не навела в позовній заяві підстав застосування такого заходу, як такого, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для крайнього заходу у вигляді позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] може зашкодити інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи - у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed