Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 31.07.2021 року. На даний час позивачка вагітна, що підтверджується довідкою з лікарні. Сторони проживають окремо, сім`я фактично розпалася. Оскільки позивачка вагітна, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження мого здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не бажає надавати мені допомоги в зв`язку з вагітністю, позивачка вимушена звернутися до суду. Відповідач матеріально спроможний надавати допомогу. Він фізично здоровий, працездатний та не має потреби у лікуванні серйозних хвороб. Відповідач працює, отримує заробітну плату. На його утриманні не перебувають інші особи. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 31.07.2021 року. На час звернення до суду з позовною заявою позивачка була вагітна, що підтверджується довідкою з лікарні №11270 від 15.11.2021 року. Сторони проживають окремо, сім`я фактично розпалася. Оскільки позивачка вагітна, це потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на утримання у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне становище. Відповідач матеріально спроможний надавати допомогу. Він фізично здоровий, працездатний та не має потреби у лікуванні серйозних хвороб. Відповідач працює, отримує заробітну плату. На його утриманні не перебувають інші особи. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання у зазначеному позивачкою розмірі 2100,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved