Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона посилалася на те, що 29 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем, був укладений шлюб. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . З моменту реєстрації шлюбу по січень 2021 року позивач та відповідач проживали в шлюбі разом. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому випадку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В листопаді 2021 року відповідач зняв окрему квартиру і вони почали проживати окремо. Відповідач приходив провідати сина, все їх спілкування було навколо сина і стосувалося лише його інтересів. З того часу ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено та за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Фактично шлюбні відносини, а також статеві між ними припинені раніше в 2020 році. Зараз кожен з них має своє особисте життя, живе своїми інтересами. Позивач проживає за кордоном в Португалії. Вони намагалися зберегти шлюб, але примирення між нею та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя її і відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх дитини. Позивач у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином. Від представника позивача адвоката Щербини Ю.О. до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та представника позивача, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 29 лютого 2008 року, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 29 лютого 2008 року, шлюб зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №52. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями\~ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.\~105,\~110,\~112,\~114,\~115 СК України\~та

Outcome: approved