Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 17.07.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.07.2010 року та внесено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбу за № 70. На даний момент відповідач подав позов про розірвання шлюбу, який перебуває на розгляді Перечинського районного суду Закарпатської області. В даному шлюбі у нас народилася дитина син [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення з даною позовною заявою послужило те, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч. 3 ст. 181 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. На підставі вищенаведеного, просила суд позов задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гриньо Д.Д. подали суду заяву, в якій просили суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали з урахуванням часткового визнання позову відповідачем. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сідун О.С. не з`явилися, однак подали суду відзив на позовну заяву про стягнення аліментів. Зокрема у своєму відзиві відповідач позов визнав частково в розмірі 1/4 розмірі його заробітку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. У судовому засіданні встановлено, що 17.07.2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.07.2010 року та внесено відповідний запис в Книзі реєстрації шлюбу за №70. Судом встановлено, що момент розгляду справи відповідач подав позов про розірвання шлюбу, який перебуває на розгляді Перечинського районного суду Закарпатської області. Встановлено, що у даному шлюбі у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.12.2010 року, актовий запис № 1546. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) (далі Конвенція) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, позивачка просить стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини\~ (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч. 3 ст. 181 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, при визначенні розміру аліментів у даному конкретному випадку суд враховує наявність відомостей про офіційне та постійне місце роботи та щомісячного доходу відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, стан його здоров`я, матеріальне становище обох сторін, та приходить до висновку, що є підстави для визначення розміру аліментів у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Судовий збір покладається на відповідача у порядку положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial