Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

12.11.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач 1), Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач 2), Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач 3), про припинення обтяження речового права (скасування арешту з нерухомого майна). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що звернення до суду обумовлене порушенням права власності на об`єкт нерухомого майна через наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження на підставі постанови АА№819017, виданої ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 15.07.2009 - внесеного відносно нерухомого майна, що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Через наявність незаконного та безпідставного обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно порушується право позивача [PERSON] на вільне володіння та розпорядження власним нерухомим майном, зокрема 1/4 частиної житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На думку позивача, запис про обтяження майна №9085807 від 24.09.2009 на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 15.07.2009 № АА 819017, виданої ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві за відсутністю відкритого виконавчого провадження, в рамках якого він накладався - є безпідставним та незаконним. Через відсутність будь-яких відкритих судових проваджень та виконавчих проваджень з приводу будь-яких стягнень відносно [PERSON] - недоцільно тримати нерухоме майно під арештом. Встановити особу кредитора не представляється за можливе через відсутність такої інформації в самому Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, та знищенням матеріалів виконавчого провадження в межах якого було накладено арешт. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.01.2022 відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надав відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову в частині вимог до Департаменту з підстав залучення Департаменту як неналежного відповідача. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представники відповідачів у судові засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися судом про час та місце слухання справи. Представником Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку усіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2021 внесено запис про арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження № 9085807; зареєстровано 24.09.2009 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова АА №819017, 15.07.2009, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві; об`єкт обтяження: квартира, 1/4 частина, адреса: [ADDRESS] . Як убачається з матеріалів справи, арешт на нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , накладений на підставі постанови АА № 819017, виданої ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 15.07.2009 в рамках виконавчого провадження, яке перебувало на примусовому виконанні у ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Із позовної заяви вбачається, що [PERSON] невідома інформація щодо особи кредитора, оскільки вона не була обізнана про виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на її нерухоме майно, та постанову про відкриття виконавчого провадження вона ніколи не отримувала. Про відсутність можливості отримати будь-яку інформацію за виконавчим провадженням, в межах якого було винесено постанову АА №819017 від 15.07.2009, свідчить відповідь Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.05.2021 № 62861296/14. Зокрема у відповіді вказано, що за наявними у Системі даними не вбачається за можливе ідентифікувати вказане обтяження (арешт) як такий, що накладений у рамках конкретного виконавчого провадження. Надання більш детальної інформації з приводу вищевказаного виконавчого провадження не виявляється можливим, оскільки останнє знищено. Враховуючи викладене, надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу та виконавчий документ, на підставі якого у 2009 році було накладено арешт на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , не вбачається за можливе. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. З відповіді Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.05.2021 № 62861296/14 вбачається, що відповідне виконавче провадження знищене відповідно до п.2 Розділу 11 Наказу МЮУ №1829/5 від 07.06.2017 Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, оскільки передані до архіву органу державної виконавчої служби справи та виконавчі провадження, строк зберігання, яких закінчився, підлягають знищенню. Разом з тим, суд бере до уваги, що за змістом Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби лише завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання. Частиною першою статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Вимога про зняття арешту заявлена під час дії Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII. Відповідно до статті 56 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно з ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 757/23139/18 (провадження № 61-14832св19). Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права та є різновидом негаторного позову (пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц, провадження № 14-496цс18). Судом встановлено, що позивач є власником 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на яке накладено арешт. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі, не надали до суду доказів на спростування вимог позову. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що арешт (обтяження майна) на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 15.07.2009 №АА 819017, за відсутності відкритого виконавчого провадження, в рамках якого він накладався та неможливості ідентифікувати особу боржника та стягувача у виконавчому провадженні, в межах якого було винесено постанову АА №819017 від 15.07.2009, є недоцільним, а наявне обтяження у виді арешту майна позивача, порушує законні конституційні права останньої вільно володіти та розпоряджатися своїм майном. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Оскільки право власності позивача на 1/4 частини квартири [ADDRESS] , відповідачами не оспорюється, проте здійснення цього права власності обмежено внаслідок винесення постанови відділом Державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві №819017 від 15.07.2009, враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зняття арешту на належну їй 1/4 частку вказаної квартири, а тому доводи викладені у позові є такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд погоджується з доводами Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що він не є належним відповідачем у справі. З огляду на дану обставину суд відмовляє в задоволенні позову в частині вимог до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). На підставі викладеного,

Outcome: partial