Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

В грудні 2021 року представник позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК" Мазченко В.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.11.2010 року у розмірі 23\~840,94 грн., що утворилася станом на 08.12.2021 року, та суми сплаченого судового збору. Позов обгрунтований тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 09.11.2010 року. Відповідач при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона був повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи", які згідно до заяви отриманні Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25 000,00 грн., що підтверджено Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Свої зобов`язання за Договором Банк виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобовязувалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобовязань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобовязується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4 % - для картки "Універсальна"; 84,0 % - для картки "Універсальна голд". У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 08.12.2021 року має заборгованість 23 840,94 грн., з яких: 22\~996,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 844,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П. від 04 січня 2022 року цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за територіальною підсудністю на розгляд до Городищенського районного суду Черкаської області. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 12.05.2022 року за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 15.06.2022 року, з повідомленням сторін, та подальшим відкладенням через поважність причин. 25.10.2022 року в судове засідання сторони не прибули, повідомлені належно. Представник позивача [PERSON] надала заяву від 17.12.2021 року разом з позовом, згідно ч.3 ст.211 ЦПК України про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена відповідно до норм ЦПК України, з урахуванням опублікованого на офіційному сайті суду повідомлення від 01.07.2022 року про тимчасове припинення державного фінансування відправки поштової кореспонденції, що повязано з дефіцитом поточних видатків на забезпечення здійснення судочинства, в т.ч. шляхом поміщення на сайті Городищенського районного суду Черкаської області оголошення про виклик. Клопотань (заяв) на адресу суду, в т.ч. про відкладення слухання справи, не надходило. Відзив на позов не надала, хоча матеріали позову отримала, підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, позивача. Підстави для відкладення (перенесення) судового засідання відсутні. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за відсутності відзиву (заперечень) на позов, прийшов до такого висновку. Відповідно до частин 1 - 4 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 09.11.2010 року, на підставі заяви, поданої [PERSON] (відповідач у справі), ПАТ КБ "Приватбанк" надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ "Приватбанк" на АТ КБ "Приватбанк". Так, згідно з п.1 Статуту АТ КБ "Приватбанк" рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк". Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" став правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються статтею 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, матеріалами справи встановлено, що між сторонами існують кредитні правовідносини, які не виконані відповідачем, тому банк має право на судовий захист, на стягнення боргу. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦПК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. АТ КБ "ПриватБанк" (позивач у справі) свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач [PERSON] активно користувалася кредитною карткою. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання, повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов`язання, за нормами статей 610, 612 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У позовній заяві, обгрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ "Приватбанк" посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умов та Правил надання батьківських послуг в Приватбанку, які розміщені на сайті. Вирішуючи спір суд бере до увагу висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17, про те, що надані Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обовязків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті - заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Згідно частини 1 статті 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. За нормами статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно частини 2 статті 1054, частини 1 статті 1048 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Обґрунтовуючи підставність позову, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" посилається на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого, станом на 08 грудня 2021 року, згідно розрахунку банку, має заборгованість у розмірі 23\~840,94 грн., яку банк і просив стягнути на свою користь, з них, яка складається з наступного: 22\~996,81\~грн.\~-\~заборгованість за\~простроченим тілом\~кредита;844,13 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На час прийняття рішення, дані щодо погашення заборгованості, відсутні. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від сплати боргу у добровільному порядку і жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому позивачем розмірі 23\~840,94 гривень. При цьому\~суд виходить\~з приписів\~частин 1,\~5\~статті 81\~ЦПК України\~та враховує,\~що відповідач\~не надав\~суду доказів\~повної чи\~часткової сплати\~заборгованості,\~не спростував\~наданий позивачем\~розрахунок,\~на власний\~розсуд розпорядившись\~своїми процесуальними\~правами. В силу статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. за сплату позивачем судового збору.

Outcome: approved