Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", правонаступником якого є ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД" (далі\~відповідач), у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила: - зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою площею 2,9986 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0159, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, шляхом повернення даної земельної ділянки позивачу. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 24.10.2019 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 2,9986 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0159, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради. Після оформлення спадщини, позивач отримала копію договору оренди землі №д-159 від 05.01.2009, згідно якого матір позивача ніби то надала в оренду відповідачу вищевказану земельну ділянку на 20 років. Однак, позивач стверджує, що матері пропонували укласти договір з відповідачем, проте оскільки в його адресу від односельчан було багато негативних відгуків, тому договір матір не укладала, а її підписи [PERSON] у договорі оренди несправжні. За відсутності вільного волевиявлення [PERSON] договір оренди землі №д-159 від 05.01.2009 не є дійсним та не породжує юридичних наслідків для відповідача. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 14.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву, витребувано спірний договір. Відповідач подав до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами. 05.01.2009 між [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,9986 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0159, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради. На спростування доводів позивача щодо недійсності підпису її матері в оспорюваному договорі, відповідач вказує на те, що такий підпис є аналогічний підпису [PERSON] в акті прийому-передачі об`єкту оренди, а з огляду на те, що [PERSON] отримувала з 2009 року орендну плату, це свідчить, що при укладені договору сторони погодили всі його істотні умови і відповідач законно користується орендованою земельною ділянкою. Крім того, представником відповідача була подана заява про застосування строку позовної давності, оскільки про спірний договір позивач дізналася ще у 2010 році, а її звернення до суду відбулося через 10 років і строк позовної давності минув. Викладені обставини слугували підставою для заперечення проти позову. Позивач відповіді на відзив не подала, однак заявила у своєму клопотанні про бажання призначити у справі судово-почеркознавчу експертизу на встановлення дійсності підпису [PERSON] у договорі оренди землі №д-159 від 05.01.2009. 22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс-Агро" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС АГРО ЗАХІД", інші реквізити незмінні. Ухвалою суду від 03.11.2020 прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну предмету позову, підготовче судове засідання відкладено для надання можливості відповідачу у визначений судом строк подати відзив на позов. Ухвалою суду від 12.02.2021, на задоволення клопотання позивача, призначено судово-почеркознавчу експертизу на встановлення дійсності підпису [PERSON] у договорі оренди землі №д-159 від 05.01.2009, а проведення експертизи доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України, витребувано примірник спірного договору, зупинивши провадження у справі. Ухвалою суду від 23.06.2021, для розгляду клопотання експерта, поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 02.11.2021, на задоволення клопотання експерта, визначено об`єкти дослідження та визначено порівняльний матеріал. Ухвалою суду від 16.12.2021 справу направлено до Вінницькому НДЕКЦ МВС України для здійснення експертизи на наявними матеріалами, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 24.01.2022, для розгляду клопотання експерта, поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 17.03.2022, на задоволення клопотання експерта та представника позивача, визначено експерту для вирішення питання: «однією, чи різними особами виконані підпис в графі "Орендодавець" в договорі оренди землі №д159 від 05.01.2009 та підпис в графі "підпис дарувальника" в договорі дарування від 10.11.2008?», а матеріали справи направлено для продовження проведення експертизи й зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 15.06.2022, у зв`язку з надходженням висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України, поновлено провадження у справі. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 08.07.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті, а також забезпечено участь експерта в судовому засіданні в режимі відеоконференції при розгляді справи для роз`яснень щодо висновку Вінницького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-22/4067-ПЧ від 31.05.2022. Ухвалою суду від 14.09.2022 забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Представник відповідача подав до суду письмові пояснення по справі, у яких посилаючись на вищезгаданий висновок експерта вказав на те, що при його формулюванні жодним чином не підтверджується той факт, що [PERSON] не підписувала договір оренди землі №д159 від 05.01.2009. Ухвалою суду від 03.10.2022 забезпечено участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 27.10.2022 забезпечено участь експерта в судовому засіданні в режимі відеоконференції. У судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що за висновком експерта, при порівнянні договору дарування від 10.11.2008, підписаного [PERSON] та спірного договору, експерт визначив, що такі документи підписані різними особами. Однак, представник відповідача заперечив, щодо задоволення позову, посилаючись на те, що згаданий висновок не дає однозначних підстав вважати, що договір оренди землі №д159 від 05.01.2009 не підписаний матір`ю позивача. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно договору оренди землі №д-159 від 05.01.2009, який укладений від імені [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" останньому передано в оренду на 20 років земельну ділянку площею 2,9986 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0159, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради. Після смерті [PERSON] , 24.10.2019 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Однак, позивач стверджує, що її матір договір з відповідачем не укладала та підписи [PERSON] у договорі оренди несправжні. На спростування доводів позивача щодо недійсності підпису її матері в оспорюваному договорі, відповідач вказує на те, що такий підпис є аналогічний підпису [PERSON] в акті прийому-передачі об`єкту оренди, а з огляду на те, що [PERSON] отримувала з 2009 року орендну плату, це свідчить, що при укладені договору сторони погодили всі його істотні умови. Також відповідачем надано відомості та заяви про одержання [PERSON] за 2017 та 2018 роки орендної плати від ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро". 22.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про зміну найменування ТОВ "Концерн"Сімекс-Агро" на ТОВ "ТАС АГРО ЗАХІД", інші реквізити незмінні.\~Разом з тим, на задоволення клопотання позивача призначено судово-почеркознавчу експертизу для вирішення питання: «однією, чи різними особами виконані підпис в графі "Орендодавець" в договорі оренди землі №д159 від 05.01.2009 та підпис в графі "підпис дарувальника" в договорі дарування від 10.11.2008?». Згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-22/4067-ПЧ від 31.05.2022, відповідаючи на зазначене питання експертом визначено, що підпис в\~графі "Орендодавець"\~в договорі\~оренди землі\~№д159\~від 05.01.2009\~та підпис\~в графі\~"підпис\~дарувальника"\~в договорі\~дарування від\~10.11.2008 виконані різними особами. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). В силу вимог ч.ч. 1-3 та ч.ч. 5-6\~ст. 203 ЦК України\~передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі\~ст. 207 ЦК України\~встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як визначено в\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 14 Закону України «Про оренду землі»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»\~істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини. Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей\~4-6,\~11,\~17,\~19\~цього\~Закону\~є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про оренду землі»). Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч.ч. 2-3\~ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є не вчиненими. Судом було встановлено, що згідно договору оренди землі №д-159 від 05.01.2009, який укладений від імені [PERSON] та ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" останньому передано в оренду на 20 років земельну ділянку площею 2,9986 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0159, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради. 24.10.2019 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері на вищевказану земельну ділянку, однак стверджує, що матір не підписувала вищевказаний договір, а тому просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка раніше належала матері, а зараз її. За змістом\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає неприйнятними аргументи представника відповідача, які на початку розгляду даної справи були ним викладені у заяві про застосування строку позовної давності, так як стороною позивача, з урахування надалі поданої нею заяви про зміну предмета позову, просила, серед іншого, повернути позивачу оспорювану земельну ділянку, а негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/204716-ц. Суд зауважує про неприйнятність доводів представника відповідача про те, що з моменту укладення спірного договору оренди, відповідачем належним чином виконуються свої зобов`язання як орендаря, а мати позивача [PERSON] протягом всього часу отримувала орендну плату, й тим самим приймала від відповідача виконання умов оспорюваного правочину. Однак, прийняття таких умов не може свідчити про укладення правочину щодо оренди земельної ділянки і його дійсність та відповідність вимогам\~ст. 203 ЦК України. Суд скептично ставиться до наданих відповідачем відомостей та заяв про одержання [PERSON] за 2017 та 2018 роки орендної плати від ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро", оскільки копія однієї з таких заяв є нечитабельною, особливо в іменуванні адресата, таких заяв недостатньо для підтвердження отримання від відповідача орендної плати. Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача, де він стверджує, що підпис [PERSON] в договорі оренди\~землі №д159\~від 05.01.2009 тотожний підпису, що в акті приймання-передачі об`єкта оренди, а тому на дату її підписання волевиявлення відповідало внутрішній волі. Однак, згідно висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України відповідаючи на зазначене питання експертом визначено, що підпис в\~графі "Орендодавець"\~в договорі\~оренди землі\~№д159\~від 05.01.2009\~та підпис\~в графі\~"підпис\~дарувальника"\~в договорі\~дарування від\~10.11.2008 виконані різними особами. Суд зауважує про неприйнятність доводів представника відповідача про те, що вищезгаданий висновок експерта жодним чином не підтверджує той факт, що [PERSON] не підписувала договір оренди землі №д159 від 05.01.2009. Однак: по перше, питання було сформульоване саме таким чином, оскільки при проведені посмертної судово-почеркознавчої експертизи, порівняльних зразків підписів [PERSON] зрозуміло, що залишилось не багато; по друге: дійсність підпису [PERSON] у договорі дарування від 10.11.2008 була підтверджена нотаріусом при оформленні нотаріальних документів та факти недійсності такого договору дарування чи визнання дій саме цього нотаріуса незаконними - не встановлено; по третє, експерт надав чітку відповідь на поставлене йому запитання і така відповідь не викликає у суду двохзначних тлумачень, оскільки зрозумілим є те, що при підтвердженні нотаріусом дійсності підпису [PERSON] у договорі дарування від 10.11.2008, при подальшому експертному дослідженні, порівнюючи такий підпис з іншими підписами, можна робити висновки про їх автентичність авторству [PERSON] чи їх розбіжність з таким авторством і визначення підпису як такого, що вчинений не [PERSON] , а іншою - невідомою особою. У кінцевому підсумку щодо спірного на думку представника відповідача висновку експерта, суд зауважує, що висновок не є достовірним/належним/допустимим доказом у разі доведення наявності дефекту самого висновку, а саме наявність одного (або декількох) із зазначених моментів: необґрунтованості, неповноти або його неясності (під неясністю висновку експерта слід розуміти нечіткість, розпливчастість відповідей експерта, внаслідок чого стає незрозумілий хід думок експерта, недостатньо повним є висновок, заснований на дослідженні не всіх наданих експертові об`єктів або що не містить вичерпних відповідей па всі поставлені питання); факт вирішення експертом правових питань чи питань, які виходять за межі його спеціальних знань; вирішення експертом питань щодо обставин, які не є предметом доказування; призначення та проведення експертизи, складання висновку експерта з порушенням чинного законодавства України. Таким чином, слід розуміти, що оскільки достовірність / належність / допустимість висновку експерта - це обставина, що має значення для вирішення справи, то дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність дефектів висновку експерта, є доказами у справі. Разом з тим, стороною відповідача не заявлялося клопотання про призначення іншої судово-почеркознавчої експертизи на доведення його заперечень щодо можливих порушень експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України. Принаймні крім висновку вищевказаного експерта, який суд визнає належним та допустимим доказом, інших висновків у матеріалах справи немає, а судження сторони відповідача зводяться до переоцінки наявних доказів в бік породження сумнівів не на користь сторони позивача, проте крім слів самих таких суджень - недостатньо. Таким чином, суд дійшов висновку, що оспорюваний позивачем договір оренди\~землі №д159\~від 05.01.2009 не укладався її матір`ю [PERSON] , а тому було відсутнє її волевиявлення на досягнення такого правового результату, відповідно, певне речове право на спірну земельну ділянку у відповідача не виникло. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою площею 2,9986 га, кадастровий номер 0522282600:05:000:0159, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Козинецької сільської ради, шляхом повернення даної земельної ділянки, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи керується ч. 1 та ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, згідно з якою судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору та витрат на проведення замовленої позивачем експертизи.

Outcome: approved