Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 27 листопада 2015 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з нею, та перебуває на її утриманні. При цьому батько дитини матеріальної домоги в добровільному порядку не надає. Їй відомо, що відповідач має задовільне матеріальне становище та стан здоров`я, який дозволяє йому працювати, є працездатним, інших осіб (дітей, непрацездатних дружини, батьків) на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати відповідний розмір аліментів. Враховуючи вищезазначене вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Вказала, що дитина ходить в дитячий садок, який вона оплачує, купує усі необхідні для неї речі, відвідує з дитиною лікаря та дбає про неї. З відповідачем склались неприязні відносини. Відповідач у судовому засіданні підтримав відзив поданий 22 вересня 2022 року, на обґрунтування якого вказав, що 18 березня 2022 року [PERSON] вчинила викрадення їх дитини з квартири його батьків, де вони з початку війни проживали разом із дочкою зі згоди матері. Вважає, що м.Знам`янка є безпечним місцем проживанняна на відміну від міста Києва, де відбувались активні бойові дії. Позивач вже шість місяців не повідомляє де знаходиться їх донька, з ким вона проживає та як себе почуває. Вона утримує дитину, не маючи самостійного житла, переховує її, порушуючи права дитини на спілкування з батьком. Він не має можливості вільно говорити з дитиною, бачити її, не може бути впевнений у її здоров`ї, нормальному харчуванні, вихованні та безпечному проживанні. Рахунку банку для перерахування грошових коштів на утримання дитини позивач не надала, місця проживання дитини йому невідоме. Їх попередні домовленості щодо дитини з боку позивача перестали виконуватись. Наразі, у Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області знаходиться позовна заява про визначення місця проживання дитини, справа №389/2030/22 від 12 вересня 2022 року. Враховуючи наведене вище відповідач просить не заловольняти позовні вимоги позивача до визначення судом місця проживання дитини та реєстрації дитини. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 27 листопада 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано рішенням суду (а.с.7) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої значаться відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с.6). З договору оренди житлового приміщення від 17 липня 2022 року встановлено, що позивач разом із дитиною фактично проживають у [ADDRESS] (а.с.35; 40). Довідка видана 01 вересня 2022 року свідчить про те, що [PERSON] працює на посаді менеджера зі збуту у ФОП « [PERSON] » в режимі робочого дня на постійній основі (а.с.43). Згідно дубліката квитанцій її дохід за місцем роботи в період з 04 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року становить 20075 грн. 32 коп. (а.с.44-46). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). На підтвердження відвідування дочкою [PERSON] дитячого садка та його оплати, позивачем надано довідку №12 видану 10 жовтня 2022 року Дошкільним навчальним закладом №260 (ясла-садок) м.Києва та дублікати квитанцій за оплату навчання дитини та харучвання у вказаному ДНЗ (а.с.49;50). З характеристики складеної під час відвідування дитиною приватного садочка «Країна Дитинства» вбачається, що [PERSON] , 2017 року народження показала себе як чемна, вихована дівчинка, завжди охайно вдягнена, з гарною зачіскою. З дітками та дорослими вікдкрита у спілкуванні, комунікабельна, легко йшла на контакт . Дівчинка допитлива, розвинена відповідно до свого віку. Часто приходила з новими іграшками і завжди ділилася. Залишила їх садок у зв`язку з переходом до державного закладу, який відвідувала до війни (а.с.47). Також на підтвердження забезпечення усім необхідним дитини та проведення нею дозвілля позивачем надано копії товарних чеків на придбання продуктів харчування, іграшок, одягу та фотознімки дитини разом із матір`ю та окремо з іншими дітьми під час прогулянок (а.с.42;41; 51-55). На підтвердження надання матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем надано копії товарних чеків на придбання продуктів харчування та одягу (а.с.25;26;27;28). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з\~ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, заперечує проти його задоволення до винесення рішення щодо визначення місця проживання дитини та її реєстрації, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також не надання ним матеріальної допомоги на утримання дочки в достатньому розмірі для її утримання, яка проживає з позивачем (даний факт в судовому засіданні відповідачем не спростовано), матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved