Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

В лютому 2022 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та [PERSON] 25.11.2021 року уклали Договір №25-11-20-01-О надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Договір позики). За умовами Договору позики позивач зобов`язується надати відповідачу грошові кошти у сумі 103200 грн. 00 коп. на умовах строковості, звітності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 78 відсотків річних (перший місяць користування кредитом 0,1 відсотка в місяць) та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована. У відповідності до п.1.5 Договору позики кредит надається строком на шість місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 25.11.2020 року по 24.05.2021 року. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному п.7.1 Договору, пеня за неналежне виконання Відповідачем зобов`язань нараховується в розмірі визначеному п. 8.3 Договору до повного розрахунку за Договором. Пунктом 1.8 Договору позики визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 84.01 % річних. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 141,66 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 146193 грн. 20 коп. та включає в себе: 1.8.1.1 проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 32,60 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 33643 грн. 20 коп.; 1.8.2 Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1 Вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 3200 грн. 00 коп.; 1.8.2.2 Вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 750 грн. 00 коп.; 1.8.2.3 Вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 1650 грн. 00 коп. Пунктом 7.1 Договору позики визначено, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення відповідачем графіку розрахунків (додаток №1 до Договору), а саме ненадходження планового місячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом. Позивач наголошує, що відповідно до п.2.2.2 Договору позики позичальник зобов`язаний у випадку закінчення строку, на який надано кредит, зазначеного у п.1.5 Договору, сплатити відсотки за користування кредитом, нараховані відповідно до п.7.1 Договору за фактичну кількість календарних днів неналежного виконання зобов`язання до повного погашення заборгованості. Разом із цим, позивач вказує, що з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача, які виникли на підставі Договору, сторони уклали 25.11.2020 року Договір застави транспортного засобу (надалі - Договір застави). За цим Договором застави відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі PHAETON, рік випуску 2008, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.11.2020 року зареєстровано обтяження за №28322677. Згідно із п.3.3.1 Договору застави відповідач зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання позивачу у разі порушення відповідачем умов Договору позики або цього Договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене позивачем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння позивача. В силу п.3.3.5 Договору застави відповідач зобов`язаний не рідше, ніж один раз на місяць, доставити предмет застави за адресою: [ADDRESS] для огляду предмета застави позивачем. Крім того, за змістом п.3.3.6 Договору застави без письмової згоди позивача предмет застави не має залишати межі Київської області. За невиконання чи неналежне виконання пунктів 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6 Договору застави відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п.2.2 цього Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання позивачу (п.4.2 Договору застави). Відповідач згідно Договору №ВО 25-11-20-01-О про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 25.11.2020 року отримав послугу вартістю 3200 грн. 00 коп. з встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання №ОО 25-11-20-01-О від 25.11.2020 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля. Відповідач, звертаючись із заявою на отримання позики, просив позивача перерахувати на його розрахунковий рахунок 100 000 грн. 00 коп. та надав доручення на виплату за рахунок отриманого кредиту 3200 грн. 00 коп. ФОП [PERSON] , як оплату за надання послуг по Договору №ВО 25-11-20-01-О про надання послуг. 25.11.2020 року позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 1000000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2745 від 25.11.2020 року, та на рахунок ФОП [PERSON] 3200 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2748 від 26.11.2020 року. На виконання умов договору відповідач [PERSON] здійснював платежі, що підтверджуються копіями платіжних доручень долучених до справи на загальну суму 111811,20 грн. Однак, станом на 07.02.2022 утворилася заборгованість за тілом кредитом у розмірі 25032 грн. 00 коп. Після спливу строку кредитування позивачем нараховані проценти за неправомірне користування кредитом на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та пунктів 1.5, 1.7 Договору позики в розмірі 720 відсотків річних, що становить 121661 грн. 92 коп. Разом із цим, позивач покликається на те, що відповідач також порушив і умови пунктів 3.3.1, 3.3.5 Договору застави, обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля перестало передавати дані його місцезнаходження, позивач допускає можливе втручання відповідачем в його роботу, яке також заборонено договором застави транспортного засобі, а також оскільки негайно не передав предмет застави на зберігання позивачу після порушення умов Договору позики, що мало місце 25.05.2021 року, шляхом його доставки у місце, визначене позивачем. Згідно із п.2.2 Договору застави сторони за взаємною згодою оцінюють предмет застави в сумі 250000 грн. 00 коп. Відтак, позивач стверджує, що він вправі вимагати в судовому порядку стягнення із відповідача штрафу за невиконання умов Договору застави в сумі 75000 грн. 00 коп., що становить 30% від вартості предмета застави. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.11, 509, 526, 527,549, 610, 625, 626, 628, 1048, 1054 ЦК України, просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 25-11-20-01-О надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 25 листопада 2022 року, у сумі 221693 грн. 92 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 25032 (двадцять п`ять тисяч тридцять дві ) грн. 00 коп., проценти за неправомірне користування кредитом - 121661 (сто двадцять одна тисяча шістсот шістдесят одна) грн. 92 коп. та штраф за порушення умов Договору застави транспортного засобу від 25 листопада 2020 року у сумі 75000 грн. 00 коп., а також судові витрати. Ухвалою судді від 11.03.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження . В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дударенко А.М. підтримала позов та підтвердила викладені у ньому обставини. Відповідач [PERSON] позов визнав в частині вимог щодо стягнення із нього на користь позивача тіла кредиту. Пояснив, що дійсно під заставу автомобіля брав кредитні кошти, однак в грудні 2020 року потрапив у ДТП, не зі своєї вини, під час якого автомобіль із усіма документами в тому числі із усіма договорами згорів, був знищений, він особисто після лікування їздив до офісу позивача спілкувався із представниками компанії пояснив, що трапилось і йому повідомили, що виплатіть суму яку брали в кредит і до нього будуть відсутні претензії, про те, що він винен, ще дізнався лише коли отримав позов із суду. В іншій частині позов не визнав і просив в цій частині в задоволенні відмовити. Надав на огляд суду фотографії з місця ДТП, на яких автомобіль був знищений під час пожежі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та [PERSON] 25.11.2020 року уклали Договір №25-11-20-01-О надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (надалі - Договір позики). За умовами п.1.1 Договору позики Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у сумі 103200 грн. 00 коп. на умовах строковості, звітності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 78 відсотків річних (перший місяць користування кредитом 0,1 відсотка в місяць). У відповідності до п.1.5 Договору позики кредит надається строком на шість місяців від дати отримання Позичальником кредиту, тобто з 25.11.2020 року по 24.05.2021 року. Договір набуває чинності з моменту його укладення (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань, передбачених договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі, визначеному п.7.1 Договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховується в розмірі визначеному п. 8.3 Договору до повного розрахунку за Договором. Пунктом 1.8 Договору позики визначена орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 84,01% річних. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 141,66 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 146193 грн. 20 коп. та включає в себе: 1.8.1.1 проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 32,60 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 33643 грн. 20 коп.; 1.8.2 Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1 Вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 3200 грн. 00 коп.; 1.8.2.2 Вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 750 грн. 00 коп.; 1.8.2.3 Вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 1650 грн. 00 коп. Відповідно до підпункту 8 п.2.2.2 Договору позики у випадку закінчення строку, на який надано кредит, зазначеного у п.1.5 даного Договору, Позичальник зобов`язаний сплатити пеню за неналежне виконання зобов`язань нараховану відповідно до п.7.1 Договору за фактичну кількість календарних днів неналежного виконання зобов`язання до повного погашення заборгованості. Пунктом 7.1 Договору позики визначено, що сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення відповідачем графіку розрахунків (додаток №1 до Договору), а саме ненадходження планового місячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом (а.с.23-28). 25.11.2020 року між ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС», як Заставодержателем, та [PERSON] , як Заставодавцем, укладено Договір застави транспортного засобу (надалі - Договір застави). За п.1.1 Договору застави цей Договір забезпечує виконання Заставодавцем зобов`язань, які виникають з договору №25-11-20-01-О надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір позики). Згідно із п.2.1 Договору застави з метою забезпечення виконання зобов`язань по Договору позики Заставодавець передає у заставу Заставодержателю транспортний засіб VOLKSWAGEN, моделі PHAETON, рік випуску 2008, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Пунктом 2.2 Договору застави визначено, що за взаємною згодою сторони оцінюють предмет застави в сумі 250000 грн. 00 коп. Згідно із п.3.3.1 Договору застави Заставодавець зобов`язаний негайно передати предмет застави на зберігання Заставодержателю у разі порушення відповідачем умов Договору позики або цього Договору, шляхом доставки предмету застави у місце, визначене Заставодержателем, передати один комплект ключів та оригінал свідоцтва про державну реєстрацію предмету застави у володіння Заставодержателя. В силу п.3.3.5 Договору застави Заставодавець зобов`язаний не рідше, ніж один раз на місяць, доставити предмет застави за адресою: [ADDRESS] для огляду предмета застави Заставодержателем. За змістом п.3.3.6 Договору застави без письмової згоди Заставодержателя предмет застави не має залишати межі Київської області. Відповідно до п.4.2 Договору застави за невиконання чи неналежне виконання пунктів 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6 Договору застави Заставодавець сплачує на користь позивача штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави згідно п.2.2 цього Договору та зобов`язується передати предмет застави на зберігання Заставодержателю (а.с.31-33). Згідно із Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 25.11.2020 року на підставі означеного Договору застави зареєстровано обтяження за №28322677 (а.с.34). 25.11.2020 року між ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір оренди обладнання №ОО 25-11-20-01-О, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування майно, що належить Орендодавцю на праві власності або іншого майнового права згідно акта приймання - передачі (а.с.36-37). 25.11.2020 року між ФОП [PERSON] , як Виконавцем, та [PERSON] , як Замовником, укладено Договір №ВО 25-11-20-01-О про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання, згідно із п.1.2.1 якого Виконавець надає Замовнику послуги по встановленню на автомобіль Замовника обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля. За змістом п.1.2.2 цього Договору після повного виконання умов Договору позики, укладеного між ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та [PERSON] , Виконавець має вилучити встановлене ним обладнання. В силу п.2.1 цього Договору вартість послуг за встановлення обладнання визначається сторонами за домовленістю та складає 3200 грн. 00 коп. (а.с.38). Згідно із актом прийому - передачі послуг №1 до договору про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання № ВО 25-11-20-01-О від 25.11.2020 року Виконавець надав Замовнику послуги з встановлення на автомобілі додаткового обладнання (а.с.39). 26.11.2020 року позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 100000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2745 від 25.11.2020 року, та на рахунок ФОП [PERSON] 3200 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2748 від 26.11.2020 року (а.с.41, 42). На виконання умов Договору позики відповідач 22.12.2020 року, 02.02.2021 року, 23.02.2021, 23.03.2021,19.04.2021, та 28.07.2021 року здійснював платежі із погашення кредиту на загальну суму 111811 грн. 20 коп. (а.с.43-48). В подальшому відповідач не здійснював платежів, унаслідок чого станом на 07.02.2021 року утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25032 грн. 00 коп. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У силу частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина перша статті 612 ЦК України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (частина друга статті 615 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи із наведеного, зважаючи на подані позивачем докази, визнання відповідачем позову в цій частині, суд, беручи до уваги правовий висновок, сформульований у п.39 постанови Верховного Суду від 05.03.2019 року у справі №5017/1987/2012, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» заборгованості за тілом кредитом у сумі 25032 грн. 00 коп. В той же час, заявляючи вимоги про стягнення з [PERSON] процентів за неправомірне користування кредитом в сумі 121661,92 грн., то слід зазначити, що умовами договору встановлено строк погашення кредиту до 25 травня 2021 року. Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (висновок Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12). Таким чином, твердження ТОВ «Гелексі Фінанс» про наявність й нього права нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом є необґрунтованими. Отже, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за неправомірне користування кредитом в сумі 121661,92 грн. не підлягають задоволенню. Крім того, розглядаючи по суті позовну вимогу про стягнення із відповідача штрафу за порушення умов Договору застави транспортного засобу, суд констатує, що за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд погоджується із доводами позивача стосовно того, що відповідач порушив умови пунктів 3.3.1, 3.3.5, 3.3.6 Договору застави, оскільки негайно не передав предмет застави на зберігання позивачу після порушення умов Договору позики, що мало місце 25.05.2021 року, шляхом його доставки у місце, визначене позивачем. Крім того, обладнання для стеження за місцезнаходженням транспортного засобу зупинило передачу даних, що свідчить про ймовірне втручання відповідача в його роботу. Проте, позивач не надав жодних доказів існування у нього будь-яких збитків чи фінансових втрат у зв`язку із окресленими порушеннями відповідачем умов Договору застави, а відтак, на переконання суду, нарахований штраф вочевидь не пов`язаний з оплатою кредитного договору, таким чином приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 75000 грн. не підлягає до задоволення. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). За таких обставин, установивши фактичні обставини у справі, які мають значення для правильного вирішення справи, слід дійти висновку про часткове задоволення позову. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 280 грн. 14 коп..

Outcome: partial