Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

У провадженні судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Бондаренко Н.В. перебував цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішенням суду від 14.12.2022 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 17.12.2021 позивач [PERSON] та її представник адвокат Осокін С.Ю. звернулись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заява мотивована тим, що представником позивача під час розгляду справи було подано заяву про розподіл та стягнення витрат на правову допомогу, що буде подана окрема заява про відшкодування судових витрат з відповідача та надані докази по сплаті таких витрат протягом п`яти днів з моменту ухвалення судом рішення по справі. У зв`язку з тим, що на день ухвалення судового рішення питання про стягнення судових витрат вирішено не було, позивач звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. 02.02.2022 до суду відповідачем по справі [PERSON] було надано письмові заперечення, в яких він наголошував, шо предмет спору у цій справі не є складним та не потребує вивчення великої кількості доказів. Вказує, зазначена кількість годин пов`язаних із наданням правової допомоги є завищеною. Долучений документ про здійснену оплату не відповідає вимогам чинного законодавства та є довільно виконаним документом. У задоволенні заяви [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. У період з 07.02.2022 по 23.02 2022 включно та з 01.03.2022 по 15.03.2022 включно, головуюча у справі суддя Бондаренко перебувала у відпустці. [PERSON] та її представник адвокат Осокін С.Ю. в судове засідання не з`явились, адвокатом було надано до суду заяву про розгляд справи у відсутність його та позивачки. [PERSON] також в судове засідання не з`явився, окремим пунктом у нагаданому ним суду заперечені прохав розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.\~270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому ж самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється у тому ж самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Стаття 270 ЦПК України\~передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої). Відповідно до положень ч.1 п.1 ч.3 \~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про стягнення судових витрат має бути відповідна про це заява сторони, зроблена або подана до судових дебатів у справі. Рішенням суду від 14.12.2021 задоволено позовні вимоги в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат не вирішувалось. У рахунок судових витрат позивач просить стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Згідно із ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У своїх рішеннях у справах «Баришевський проти України» від 26.02.2015, «Гімадуліна та інші проти України» від 10.12. 2009 , «Двойних проти України» від 12.10.2006, «Меріт проти України» від 30.03.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Для обставин цієї справи суд враховує її особливості, та стадію, на адвокат вступив для участі у справі та надання професійної правничої допомоги. У даному випадку питання про компенсацію витрат на правову допомогу стосується усього періоду розгляду справи. При цьому, слід зауважити, що послуги, надані до подання позову до суду, тобто до 29.10.2021, до складу таких витрат не включаються. Відповідно до п. 3 Договору про надання правової допомоги від 28.10.2021 за послуги, передбачені п. 2 договору, замовник сплачує виконавцю винагороду згідно виставлених рахунків. 1500 грн. за участь у судовому засіданні та 1500 за одну годину роботи поза приміщенням суду. На підтвердження витрат на правничу допомогу, заявником надано Договір про надання правової допомоги від 28.10.2021 разом з розрахунком витрат, зокрема: надання усних правових консультацій півтори години 28.10.2021, оформлення договору про надання правової допомоги пів години (30 хвилин) 28.10.2021, оформлення позовної заяви одна годин 28.10.2021. Всього втрачено на правову допомогу три години та становить 4500 грн. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Аналізуючи надані стороною позивача докази на підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про їх невідповідність вимогам закону, в тому числі з урахуванням позиції Верховного Суду (відсутність в договорі детального опису послуг, їх вартість, порядок обчислення гонорару, документи щодо детального опису - акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката, документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката оформлені у встановленому законом порядку тощо), а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з тим, що позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: partial