Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

21 жовтня 2022 року [PERSON] та [PERSON] в особі представника [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правової допомоги з реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження від 14 жовтня 2022 року, звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявники зазначили, що перебуваючи з 17 квітня 2010 року в зареєстрованому шлюбі, та на підтвердження цього додають свідоцтво про шлюб. Заявники вказують, що [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Заявники вказують, що під час народження дитини в АР Крим вже пройшов незаконний референдум про відокремлення від України і всі державні установи Автономії почали здійснювати діловодство відповідно до законодавства РФ. Посилаючись на зазначені обставини, з метою державної реєстрації народження дитини, заявники [PERSON] та [PERSON] просять суд встановити факт народження дитини жіночої статі на ім`я: [PERSON] , [INFO] , в місті Севастополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] , а також їх представник [PERSON] не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с.26), при цьому у резолютивній частині заяви міститься прохання про розгляд справи у відсутність заявників і їх представника, заяву просять задовольнити у повному обсязі (з.б.а.с.3). Представник заінтересованої особи - Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.25), до судового засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту народження дитини слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За правилами п. 7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що згідно копії паспорту серії [NUMBER] , який виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 10 липня 2001 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Севастополь, Крим, який є громадянином України (а.с.7-10). З копії паспорту серії [NUMBER] , який виданий Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі 16 липня 2010 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Севастополь, яка є громадянкою України (а.с.12-16). 17 квітня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 квітня 2010 року, актовий запис № 230 (а.с.17). Відповідно до «Свидетельства о рождении» серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2020 року Відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління РАЦС міста Севастополь, [INFO] народилася дитина « [PERSON] » в місті Севастополь, Російська Федерація, актовий запис про народження № 110209920000200413004, батьками зазначені: батько - (рос.) « [PERSON] », громадянин Російської Федерації, мати - (рос.) « [PERSON] », громадянка Російської Федерації (а.с.18). Окремо, на підтвердження реєстрації новонародженої дитини « [PERSON] », заявники долучають «Свидетельство № 2946 о регистрации по месту жительства», де вказано, що остання зареєстрована в місті Севастополь, Російська Федерація (а.с.22). Заявники також долучили до заяви «Полис обязательного медицинского страхования» за № 8695979792000042, який виданий на ім`я « [PERSON] », [INFO] (а.с.20). Суд приходить до висновку, що вказані вище документи, підтверджують факт реєстрації та присвоєння новонародженій [PERSON] , [INFO] , громадянства РФ. Окремо слід зазначити, що звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини у місті Севастополь Автономної Республіки Крим, Україна, [PERSON] та [PERSON] в особі представника [PERSON] , зазначили, що в них відсутній документ про народження дитини, який виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати народження дитини компетентними органами держави Україна. Статтею 7 Закону України\~«Про громадянство\~України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України,\~у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Суд звертає увагу на те, що згідно доданих до заяви ксерокопій паспортів, заявники [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. В той же час, із змісту ксерокопії свідоцтва про народження дитини вбачається, що вони є громадянами Російської Федерації. З урахуванням вищезазначеного, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо відповідності наданих суду ксерокопій документів їх оригіналам та їх дійсності. Також,\~суд повинен\~враховувати положення\~Закону України\~«Про громадянство\~України»,\~а саме\~статтю 19, де вказано, що підставами для втрати громадянства України є ,\~зокрема,\~добровільне набуття\~громадянином України\~громадянства іншої\~держави,\~якщо на\~момент такого\~набуття він\~досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Судом встановлено, що відомості про громадянство батьків, які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження дитини. А отже, у суду є всі підстави вважати, що заявники, на момент народження дитини, втратили громадянство України, шляхом добровільного набуття громадянства Російської Федерації, що виключає встановлення факту народження дитини від громадян України. Однак, аналізуючи вище зазначене, суд вважає доведеним факт народження дитини на тимчасово окупованій території, проте, суд позбавлений можливості встановити даний факт, оскільки відомості, які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в документах, доданих до заяви. Окремо також\~слід зазначити,\~що у\~відповідності до\~статті 4\~Конституції України,\~в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Отже,\~аналізуючи вищезазначене,\~суд приходить\~до висновку,\~що дитина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідно до\~долученого заявниками\~до матеріалів\~справи свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] , виданого 21 квітня 2020 року, являється громадянкою Російської Федерації за фактом народження, оскільки, відповідно до інформації, яка міститься у вищевказаному свідоцтві, батьки дитини являються також громадянами Російської Федерації. Таким чином, встановлення факту народження в подальшому матиме наслідок отримання другого громадянства, а саме - громадянства України. Між тим, законодавство України виключає можливість наявності подвійного громадянства. Враховуючи, що досліджені докази по справі свідчать про те, що відомості про громадянство батьків, які зазначені в заяві про встановлення факту народження, не співпадають з відомостями, які зазначені в свідоцтві про народження дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed