Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Шидзінський І.В., звернулася в суд з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВСГ "Єдність", розміром 25,9 умовних кадастрових гектара в с.Вербилівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яке він прийняв як спадщину, але не оформив спадкових прав після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Позивачка по справі є єдиною спадкоємицею, фактично прийняла спадщину, на даний час бажає оформити спадкові права, про що подала відповідну заяву у нотаріальну контору. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності [PERSON] на земельну частку (пай). За вказаних обставин позивачка змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельні частку (пай) в порядку спадкування. У підготовче засідання позивачка не прибула, представник позивачки подав клопотання про слухання справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача, у підготовче засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України,\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 01 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 01 січня 2003 року Вербилівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до заповіту, посвідченого Камінською Я.Г., державним нотаріусом Рогатинської державної нотаріальної контори 26 лютого 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 303, [PERSON] все належне їй майно заповіла синові [PERSON] . Як вбачається з довідки № 02-08/55, виданої 15 вересня 2002 року Вербилівським старостинським округом Рогатинської міської ради, останнім постійним місцем проживання\~ [PERSON] \~було [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживала одна. [PERSON] вступив у фактичне управління спадковим майном після смерті матері. Сгідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0041930 виданого 30 грудня 1999 року Рогатинською РДА Івано-Франківської області, [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВСГ "Єдність" на території Вербиліської сільської ради, розміром 25,90 умовних кадастрових гектрари, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно довідки Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 775/25-22 від 30 вересня 2022 р., нормативна грошова оцінка зазначеної земельної частки (паю) станом на 01 січня 2022 року становить 9122,10 гривень. Факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] , виданим 16 березня 1978 року, де в графі батько зазначений [PERSON] ; свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 03 листопада 2000 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому відповідно до якого [PERSON] 03 листопада 2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . Після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого 30 червня 1967 року Вербилівською сільською радою, в графі матір зазначена [PERSON] . Державним нотаріусом четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Мельник Г.Я., 03 червня 2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , на земельну частку (пай), яка на день смерті належала [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну частку (пай). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. 1 січня 2004 року в Україні набув чинності Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року, який дещо по-новому порівняно з Цивільним кодексом України 1963 року регламентує правила спадкування. Однак, відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , спадкування її майна здійснюється за правилами Цивільного кодексу Української РСР, чинного на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті матері, як спадкоємець за заповітом, він вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно з ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств,сільськогосподарських кооперативів,сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств,а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно статті 2 зазначеного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) . Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Спадкуванням за\~ст.1216 ЦК України\~є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1\~ст.1221 ЦК України). За\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1\~ст. 1297 ЦК України). Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка є спадкоємицею за законом на майно [PERSON] , прийняла спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved