Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» - адвокат Павленко С.В. звернувся з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № ПКК/1843 від 11.09.2019 в розмірі 106\~227, 31 грн. та судові витрати. Позов мотивує тим, що 11.09.2019 року між позивачем і відповідачем був укладений Договір кредитної лінії № ПКК/1843, згідно з яким банк відкрив відповідачу кредитну лінію, встановивши максимальну суму ліміту кредитування по рахунку відповідача в розмірі 200 000 гривень, зі строком ліміту кредитування до 11.09.2022 року, а відповідач зобов`язувався щомісяця в строки визначені договором здійснювати погашення суми заборгованості, нараховані проценти та інші платежі передбачені договором. Вказав, що [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконує, заборгованість, яка утворилась через неналежне виконання ним умов договору, не погашає, тому є підстави до стягнення заборгованості в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ст.280\~ЦПК України (а.с. 118-119, 125-127, 130-132). Відповідач в підготовче та судове засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно, в тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-порталі судової влади, між тим, конверт із рекомендованим повідомленням про вручення повертались до суду із відмітками про причини невручення (а.с. 120, 123, 124, 129). За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень представника позивача, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяву представника позивача, надані докази в їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить переконання про розгляд справи у відсутності сторін за наявними доказами та про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правовідносини. Згідно з\~частинами першою-третьою\~ст.\~626\~ЦК України\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків. Договір\~є одностороннім,\~якщо одна\~сторона бере\~на себе\~обов`язок\~перед другою\~стороною вчинити\~певні дії\~або утриматися\~від них,\~а друга\~сторона наділяється\~лише правом\~вимоги,\~без виникнення\~зустрічного обов`язку\~щодо першої\~сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст. 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 11.09.2019 року між позивачем Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», який змінив назву та організаційно-правову форму з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство, і відповідачем був укладений Договір кредитної лінії № ПКК/1843, згідно з яким банк встановив максимальну суму ліміту кредитування по рахунку відповідача в розмірі 200 000 гривень, а останній зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених у Розділі 6 Кредитного договору повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання [PERSON] кредиту. Між тим, він своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором станом на 14.01.2022 становить 106\~227,31 грн., в т.ч.: 78 977,42 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27 249,89 грн. заборгованість за відсотками. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості за договором, яка відповідачем була проігнорована (а.с. 87-93). Стаття 1048\~ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності з ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно з ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачкою умов договору про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №5568133 від 20.05.2016 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обставин, які б спростовували покликання представника позивача щодо суми кредитного боргу та долученого розрахунку заборгованості, судом не здобуто, відповідач, як видно із змісту позову, не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, утворену заборгованість добровільно не погашає, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надав, а отже, є підстави для задоволення заявлених вимог в цій частині у повному обсязі. З огляду на положення\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути 2 270 грн. судового збору. Підстав до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10622 грн. суд не вбачає, з огляду на наступне. За положеннями ст. ст.\~133,\~137 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник позивача просить про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10622 грн., долучивши до матеріалів справи копію витягу з Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року. Між тим, належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), позивачем до матеріалів позову не долучено. Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в т.ч. із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial