Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до Індустріального\~районного суду\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ м.\~Дніпропетровська із\~позовною заявою\~до акціонерного\~товариства комерційного\~банку «Приватбанк»,\~третя особа:\~приватний нотаріус\~Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Бондар Ірина\~Михайлівна про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2022 здійснено заміну позивача [PERSON] на його правонаступників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із смертю позивача [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви позивачі зазначають, що 11.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 2132, про звернення стягнення на нерухоме майно. Вказаним виконавчим написом було звернуто стягнення на будинок за адресою: [ADDRESS] , який був переданий [PERSON] в іпотеку банку. У виконавчому написі зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування банку коштів у розмірі заборгованості за кредитом у розмірі 455 013,86 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 92 671,77 доларів США, комісії 31 569,51 доларів США, пені на суму 42 877,15 доларів США. У виконавчому напису вказано, що стягнення провадиться за 11 років 5 місяців та 7 днів, а саме: з 27.04.2007 по 04.10.2018. На момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом в суді існував спір між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» щодо розміру заборгованості за кредитним договором та щодо самого існування заборгованості. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. посвідчено виконавчий напис при виникненні права вимоги більше трьох років до часу вчинення виконавчого напису та стягнуто пеню більш ніж за 1 рік. Зазначені обставини підтверджують, що вказаний виконавчий напис вчинено на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Також звертали увагу суду, що після направлення банком першої вимоги від 03.07.2017 були змінені умови кредитного договору, строк виконання зобов`язань вважався таким, що настав, і кредитодавець не мав права нараховувати проценти та інші платежі за кредитом після дати, вказаної у першій вимозі, а також не мав права у подальшому висувати наступну вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання, з іншим, збільшеним розміром заборгованості. Представники позивачів позов підтримали та просили задовольнити. Представник акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Надав письмові пояснення в яких зазначив, що як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж позивачем проведено 22.12.2016 у розмірі 7 902 доларів США, а тому право вимоги у кредитора виникло вже після несплати наступного чергового платежу, тобто з 29.01.2017, виконавчий напис нотаріуса вчинений 11.12.2018 за № 2132 в межах трирічного строку. Зазначають, що [PERSON] у 2018 році звертався з позовом до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Козiна Анжеліка Валеріївна, [PERSON] , про визнання пункту кредитного договору недійсним, визнання правовідношення за кредитним договором припиненим, визнання договору іпотеки припиненим. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Наголошували, що факт звернення кредитора чи боржника до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною та, що ними надано усі документи, які підтверджують безспірність заборгованість, а позивачами у встановленому законом порядку не спростовано належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в виконавчому написі до стягнення, не надано доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Також зазначали, що позивачі помилково визначають лист від 03.07.2017, як вимогу про дострокове повернення кредиту та дострокову зміну строку виконання основного зобов`язання. Факт того, що банк вже звертався до приватного нотаріуса про стягнення частини заборгованості та наявність рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №200/471/18 не спростовує того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. надав заяву про розгляд справи без його участі. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2020 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 11 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі за № 2132, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу № 345, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом [PERSON] до акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договір № DNDVGK00000146 від 27.04.2007. Відповідно до п.7.1. кредитного договору банк зобов`язується надати [PERSON] кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з «27» квітня 2007 року по «27» квітня 2027 року включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 827 197,00 доларів США, на наступні цілі: 751 655,00 грн. доларів США на купівлю нерухомості та будівництво, а також сплату страхових внесків в сумі 75 542,00 грн. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,98% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 даного Договору. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27.04.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» підписаний договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстрований в реєстрі за №993. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, [PERSON] передав банку в іпотеку нерухоме майно будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу №345, літ. А-2, загальною площею 3069,5 кв.м., ганки зі сходами а, а1, а2, ганки літ. а3, а4, а5,а6, а7, а8, навіс Б (тим час.), огорожа №3, мостіння І,ІІ, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі іпотечного договору від 27.04.2007 на будівлю колишнього дитячого дошкільного закладу №345, літ. А-2, А1-1 загальною площею 3069,5 кв.м., ганки зі сходами а, а1, а2, ганки літ. а3, а4, а5,а6, а7, а8, навіс Б (тим час.), огорожа №3, мостіння І,II, що розташована за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було накладено обтяження щодо заборони відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 4885908 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та здійснена реєстрація у Державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 11231481 на вищезазначене нежитлове приміщення. 11.12.2018 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою, в якій просив вчинити виконавчий напис на копії договору іпотеки № DNDVGK00000416 від 27.04.2007 в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором від 27.04.2007. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис нотаріуса від 11.12.2018, зареєстрований в реєстрі за № 2132, про звернення стягнення на нерухоме майно. Вказаним виконавчим написом було звернуто стягнення на будинок за адресою: [ADDRESS] , який був переданий [PERSON] в іпотеку банку. У виконавчому написі зазначено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування банку коштів у розмірі: заборгованості за кредитом у розмірі 455 013, 86 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 92 671,77 доларів США, комісії 31 569,51 доларів США, пені на суму 42 877,15 доларів США. На момент звернення АТ КБ «Приватбанк» до приватного нотаріуса Бондар І.М. iз заявою про вчинення виконавчого напису та на момент вчинення приватним нотаріусом Бондар I.М. виконавчого напису в суді існував спір між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» щодо розміру заборгованості за кредитним договором. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2020 у задоволенні позовних вимог [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ЄДРПОУ: 14360570), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Козіна Анжеліка Валеріївна ( 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд.20), [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), про визнання пункту кредитного договору недійсним, визнання правовідношення за кредитним договором припиненим, визнання договору іпотеки припиненим відмовлено. Також судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про вчинення виконавчого напису та 11 липня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6611, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 2 953 000 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят три тисячі) гривень 07 копійок з громадянина [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), які є його боргом за Кредитним договором №DNDVGK00000146 від 27.04.2007 року укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк». Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 № 200/471/18 позовну заяву [PERSON] задоволено. Визнано незаконними дії приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни відносно вчинення виконавчого напису за №6611 від 11.07.2017 року на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 11.07.2017, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 6611, оскільки відсутня безспірність заборгованості за кредитним договором. Виконавчий напис від 11.07.2017 та виконавчий напис від 11.12.2018 були вчинені нотаріусом на підставі різних вимог. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у\~главі 14 Закону України «Про нотаріат»\~та главі 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює\~прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172». У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження №14-278гс18). У частині третій статті 12 та частині першій\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Матеріали справи свідчать про те, що при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису АТ КБ «Приватбанк» до заяви були долучені не всі необхідні документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, нотаріальна справа не містить належних документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, оскільки виконавчим написом 11.07.2017 з позичальника [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 111\~942, 66 доларів США, однак нотаріус 11.12.2018 вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення іншого розміру заборгованості \~622\~132, 29 долари США. Суд враховує, що звернувшись у липні 2017 року із позовом про стягнення з позичальника усієї заборгованості за кредитним договором, банк змінив строк виконання зобов`язання на липень 2017 року, а тому нарахування процентів після цієї дати\~є безпідставним, однак відповідно до наданого банком нотаріусу розрахунку проценти нараховувались після липня 2017 року. Зазначене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Оскільки\~ за вказаним кредитним договором банк змінив строк виконання зобов`язання, однак розрахунок заборгованості за кредитним договором, на підставі якого був вчинений оспорюваний виконавчий напис, свідчить про нарахування відсотків, то така заборгованість, в рахунок погашення якої нотаріусом було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, не може вважатися безспірною. Крім того, на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді перебувала невирішена по суті справа щодо заборгованості та її розміру за кредитним договором№ DNDVGK00000146 від 27.04.2007, який укладено між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ КБ «Приватбанк». Доводи акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про недоведеність позивачем спору щодо розміру заборгованості суд не приймає до уваги, оскільки безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується лише наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Щодо інших доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме пункт 1 статті 6 Конвенції яка зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Отже, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~особі законного\~представника [PERSON] ,\~ [PERSON] до\~акціонерного товариства\~комерційного банку\~«Приватбанк» підлягають\~задоволенню,\~а виконавчий\~напис,\~вчинений приватним\~нотаріусом Дніпровського\~міського нотаріального\~округу Бондар\~Іриною Михайлівною\~11\~грудня 2018\~року,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 2132визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved