Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 39411656) за Договором про надання фінансового кредиту № RF0043 від 10.04.2017 року, яка складає 354 783,97 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 133 565,91 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 94 967,46 грн.; штраф за порушення умов договору - 2 000,00 грн.; пеня за прострочення погашення заборгованості - 61 541,24 грн.; 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 18 474,12 грн.; втрати від інфляції - 44 235,24 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № RF0043-I від 10.04.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Киселюк О.В. 10.04.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №606, а саме на будинок двоповерховий з цокольним поверхом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 1217412856250) та на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5625085000:01:001:0028). Також просить 2. \~ \~ \~ \~Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки: проведення прилюдних торгів за ціною, що має бути визначена при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та стягнути судові витрати. Позов аргументує тим, що 10 квітня 2017 року між ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладеного договір про надання фінансового кредиту № RF0043 (надалі - Договір). Згідно з п. 1.1 Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 200 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується виконати свої зобов`язання у повному обсязі у порядку та на умовах, визначених цим Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та витрати передбачені п. 3.1.1. цього Договору. На виконання умов Договору позики, 10.04.2017 року ТОВ «ТЕХНО-ФІНАНС» перерахувало [PERSON] обумовлену суму кредиту - 200 000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до п. 2.1. кредит надається строком на 24 фактичних місяців, датою видачі якого є 10 квітня 2017 року, дата повернення кредиту є 10.04.2019 року. Протягом цього строку Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені згідно Графіка платежів, що є додатком №1 до Договору. Однак, всупереч умовам договору позики, Відповідач своєчасно не виконував свої зобов`язання по поверненню кредиту, внаслідок чого в останнього виникла прострочена заборгованість у розмірі 133565,91 грн. З метою забезпечення зобов`язань відповідача, що випливають з умов договору про надання фінансового кредиту № RF0043 від 10.04.2017 року, між ТОВ «ТЕХНО- ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № RF0043 -І від 10.04.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за номером 606 (надалі - Договір іпотеки). Згідно з п. 1.2. Договору іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором Іпотекодавець передає в іпотеку будинок двоповерховий з цокольним поверхом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 1217412856250) та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5625085000:01:001:0028). Таким чином, Позивач звертається до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № RF0043 від 10.04.2017. Ухвалою суду від 16 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. 16 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача адвокат Москаль Я.О. позовну заяву не визнає, позов вважає безпідставним. Також просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог Позивача.(а.с.68-70) 27 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що доводи Відповідача у відзиві не спростовують тверджень позивача щодо фактичних обставин справи, не заперечують факту укладення кредитного договору, фактичного отримання грошових коштів (а.с.77-78). Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.156). Представник позивача адвокат Татарчук Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, з обґрунтувань, зазначених у позові. Відповідач [PERSON] у жодне з судових засідань, призначених на 13.09.2021, 04.10.2021, 25.10.2021, 02.11.2021, 07.12.2021, 19.01.2022, 23.02.2022, 07.04.2022, 17.05.2022, 06.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022 не з`явився. Від представника відповідача адвоката Москаль Я.О. через канцелярію суду за вх.№ 3633 від 16.08.2021 надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнаються, а позов вважають безпідставним та таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи і нормах закону, оскільки, позивач не пред`являв вимоги про виконання зобов`язання упродовж 4 років та не звертався до суду з проханням захистити його право. Заперечує правильність нарахування заборгованості в частині тіла кредиту, неустойки, 3% річних, інфляційних витрат з урахуванням його заяви про застосування строків позовної давності. Вважає, що відповідач не звільняється від відповідальності за порушення Договору, яке мало місце під час дії Договору. Відсутні підстави для нарахування процентів та неустойки після закінчення дії Договору. Крім того, на його думку слід застосувати положення закону про позовну давність, про що подано окреме клопотання (а.с. 68-69, 70). 27.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 77-78). Відповідно до якої, зазначається, що відповідач у справі не заперечує фактичні обставини та не посилається у своїх запереченнях на норми закону, як на підставу своїх заперечень. Стверджує, що відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням вирішення питання наявності боргу без звернення до суду. Нарахування відсотків за користування позикою та пені здійснювалось у період дії договору, тобто, до 10.04.2019, що підтверджується наданим розрахунком, крім того, з посиланням на положення ст.625 ЦК України вказує, що заборони нарахування їх після закінчення дії договору не встановлено, з огляду на що такі нарахування проведені. 01.09.2021 надійшло заперечення на відповідь на відзив вх. № 3844 від 01.08.2021, в якому представник відповідача просить відмовити у позові за закінченням позовної давності (а.с. 84). В подальшому, судові засідання 13.09.2021, 04.10.2021, 02.11.2021, 01.12.2021 відкладались за клопотанням представника відповідача [PERSON] з різних причин. Разом з тим, 01.11.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про залучення [PERSON] в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору. У зв`язку з поданим клопотанням, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення документів нотаріально-посвідченої заяви [PERSON] , яка добровільно надала згоду [PERSON] (чоловіку) на передачу в іпотеку житлового будинку (а.с.153). Вказані клопотання задоволено, ухвалою суду від 02.11.2021 [PERSON] залучено до участі у справі, як третю особу , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представником якої є адвокат Шевчук В.І. В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи позовні вимоги заперечували; представники сторін погодились уточнити свої вимоги та заперечення після надання представником відповідача контррозрахунку за договором. 07 лютого 2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Москаль Я.О. про приєднання документів до матеріалів справи, а саме контрольний розрахунок суми основного боргу та нарахованих штрафних нарахувань, копії документів - квитанцій зі сплати по кредиту та процентам ( а.с. 201-228). 14 лютого 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшли пояснення стосовно поданого клопотання про приєднання документів до матеріалів справи. Судові засідання від 22 лютого 2022 року, 05 квітня 2022 року, 17 травня 2022 року, 06 липня 2022 року відкладались через клопотання представника відповідача адвоката Москаль Я.О. про їх відкладення з різних причин. 30 серпня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшло клопотання, яким просить відкласти судове засідання, призначене на 31.08.2022, посилаючись на розірвання Договору про надання правової допомоги між відповідачем та адвокатом Москаль Я.О. та просив надати час для укладення договору з іншим правником. Крім того, представник третьої особи адвокат Шевчук В.І. також просив відкласти судове засідання на 31.08.2022 у зв`язку з його перебуванням у відпустці. Підтверджуючі документи зобов`язувався надати у наступне судове засідання. 29.09.2022 повідомив суд про розірвання договору з своїм довірителем [PERSON] . Від отримання судової повістки на 31.10.2022. третя особа без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] відмовилась. 30\~вересня 2022\~року відповідач\~надіслав клопотання\~про відкладення\~судового засідання\~через непрацездатність,\~про що\~надав довідку\~без обов`язкових\~вихідних \~реквізитів \~та печатки\~ установи\~про проходження\~ним швидкого\~тесту.\~В подальшому,\~від отримання судових повісток на 30.09.2022 та 31.10.22 відмовився. У судове засідання 31.10.2022. від адвоката Коханої О.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, до якого долучено ордер. Доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання долучено не було. З огляду на вище наведене, суд з врахуванням процесуальної поведінки сторони відповідача, третьої особи та думки представника позивача [PERSON] , на підставі ч. 3 ст. 223 ЦК України провів розгляд у відсутності вказаних учасників. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та надала пояснення, згідно позову. Підтвердила, що за договором частину заборгованості було оплачено, однак останній платіж відбувся 12 жовтня 2020 року. Представник відповідача [PERSON] заперечує позовні вимоги, оскільки відповідач не погоджується із сумою розрахунку, бо вважає, що було пропущено строк позовної давності, тому така сума не підлягає до задоволення. Так, кредитор звернувся до суду за межами 4 років. Звернення стягнення на предмет іпотеки також не визнає, оскільки під іпотекою перебуває житловий будинок, що потягне за собою виселення з нього. Крім того, є особа, права якої можуть зачіпатися- [PERSON] , оскільки будинок є спільною суспільною власністю. Просив відмовити у позові. Представник третьої особи, [PERSON] , - [PERSON] заперечив щодо позову та в обґрунтування позиції довірителя посилався на те, що [PERSON] договору іпотеки на укладала та своєї згоди на його укладання не надавала. Будинок є спільною сумісною власністю, будувався під час шлюбу, відтак вона має власну частку будинку і наміру передавати будинок не мала. Так як [PERSON] не є стороною договору, то відповідальності за договором іпотеки не несе. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи без самосійний вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 10 квітня 2017 року між ТОВ «Техно-Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №RF0043, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 200\~000,00 гривень, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та витрати передбачені п.3.1.1 Договору (п.1.1 Договору). Кредит надавався строком на 24 фактичних місяці, дата видачі 10 квітня 2017 року, дата повернення кредиту 10 квітня 2019 року. Упродовж цього строку відповідач зобов`язаний був здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені згідно графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (п.2.1 Договору) (а. с. 5-12). З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором №RF0043 від 10.04.2017 між ТОВ «Техно-Фінанс» та [PERSON] укладено 10.04.2017 Договір іпотеки №RF0043-І, який посвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №606. Цим договором забезпечується виконання зобов`язання, що виникло у [PERSON] на підставі Договору про надання фінансового кредиту № RF0043 від 10 квітня 2017 року (надалі - Основний договір), укладеного ним із ТОВ «Техно-Фінанс» у простій письмовій формі на суму 200 000,00 гривень (двісті тисяч гривень 00 копійок), на строк до 10 квітня 2019 року. Повернення суми грошових коштів (суми кредиту) буде відбуватися частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені згідно Графіка платежів, що є Додатком № 1 до Основного договору. В забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором [PERSON] передає в іпотеку Предмет іпотеки, що включає: будинок двоповерховий з цокольним поверхом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 1217412856250) та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5625085000:01:001:0028 (а.с.14). Про укладення вказаного договору за яким спірний житловий будинок передався в іпотеку було достеменно відомо [PERSON] .. Так, вона в присутності нотаріуса підтвердила про те, що надає свою згоду чоловіку [PERSON] на передачу в іпотеку житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] та приналежної до нього земельної ділянки з кадастровим номером 5625085000:01:001:0028 під його зобов`язання відповідно до Договору про надання фінансового кредиту від 10.04.2017. Водночас, підтвердила факт перебування у шлюбних відносинах із останнім (а.с. 153). Вказана обставина спростує доводи представника третьої особи Шевчука В.І., про необізнаність [PERSON] із умовами кредитування та забезпечення зобов`язання у випадку його невиконання. Згідно з п. 5.2 іпотечного договору звернення стягнення здійснюється в один із способів, зокрема, на підставі рішення суду. Звернення стягнення за рішенням суду здійснюється відповідно до Закону України «Про іпотеку» (п.5.5. Договору). В обґрунтування доводів щодо наявності заборгованості відповідача перед\~ТОВ «Техно-Фінанс»\~ позивач надав розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на момент подачі позову відповідач має борг перед позивачем в сумі 354783,97 грн., з яких: 133565,91 грн. - тіло кредиту, 94967,46 грн. відсотки за користування кредитом, 2000,00 грн. штраф, 61541,24 грн. пеня, 18\~474,12 грн. 3% річних, 44235,24 грн. інфляційні втрати (а. с. 9-12). В силу\~статті 1054 ЦК України\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~6,\~627 ЦК України\~сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагентів та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтями 525-526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається Згідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої\~статті 575 ЦК України\~та\~статті 1 Закону України "Про іпотеку"\~іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно до\~статті 7 Закону України "Про іпотеку"\~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Відповідно до\~статті 589 ЦК України, частини першої\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених\~статтею 12 цього Закону. Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в\~статті 590 ЦК України\~й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено\~Законом України "Про іпотеку", згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідач умови кредитного договору, забезпеченого іпотекою, належним чином не виконував, у зв`язку з чим у позивача відповідно до норм чинного законодавства та умов іпотечного договору виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, з аналізу вищевказаних положень витікає, що чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки на підставі рішення суду, і, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, сторони, досягли згоди про можливість звернення стягнення іпотекодержателем на предмет іпотеки на підставі рішення суду, що встановлено умовами договору іпотеки від 10.04.2017, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо особливостей виконання судового рішення в умовах воєнного стану суд виходить з наступного. Відповідно до\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого\~Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року N 133/2022, затвердженим\~Законом України від 15 березня 2022 року N 2119-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року N 259/2022, затвердженим\~Законом України від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року N 341/2022, затвердженим\~Законом України від 22 травня 2022 року N 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до\~Указу Президента України від 12 серпня 2022 року N 573/2022, затвердженим\~Законом України від 15 серпня 2022 року N 2500-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до\~Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану"\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України постановила\~розділ VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку"\~доповнити пунктом 5-2 такого змісту: "5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону". Враховуючи, що на момент ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. З цього питання суд ураховує висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 22.06.2022 у справі N 296/7213/15, від 29.06.2022 у справі N 201/9754/17, за якими згадані норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору в розмірі 6 270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved