Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

в березні 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Людмила Сергіївна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій позивач просила суд з врахуванням уточнення до позову:встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; визнати за позивачем право власності на 1/3 частину спадкового майна, яке залишилось після померлої [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом як спадкоємиці 5 черги, а саме: 1) двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2) земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] ; 3) житлового будинку, позначеного на плані під літ. «А», зі спорудами загальною площею 33,8 кв.м., має при собі слідуючі надвірні будівлі та споруди: сараї від літ. «Б», «Г», навс під літ «В», вбиральня під літ «Д», №1-4 огорожа, все це знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; банківські вклади на загальну суму 117300 грн. на підставі банківських договорів вкладу між АТ АКБ «Аркада» та [PERSON] . Вподальшому, позивач уточнила позов в частині другої вимоги і просила визнати за собою право власності на 1/3 частину спадкового майна, що залишилось після померлої [INFO] [PERSON] , в порядку спадкування за законом як спадкоємиці п`ятої черги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після чого 11.06.2020 позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] . Однак, вказаним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що не було подано всі належні документи, які б доказували родинні відносини позивача зі спадкоємцем. При цьому, у позові зазначено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , та позивач, - є двоюрідними сестрами, оскільки мати померлої - [PERSON] та батько позивачки - [PERSON] є рідними сестрою та братом, при цьому батьками [PERSON] та [PERSON] - є [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про народження [PERSON] зберіглося та надавалось нотаріусу, однак свідоцтва про народження батька позивача знайти або відновити не вдалось. Разом із тим, позивач вказує на те, що родинні відносини позивача зі спадкоємцем підтверджуються іншими доказами, зокрема, актовим записом про шлюб [PERSON] та [PERSON] , свідоцтвами про народження та про одруження, службовими характеристиками, довідкою з місць роботи, копіями автобіографій, листів. Окрім вказаного, позивач зазначає, що до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини також звернулись інші спадкоємці - відповідачі, які між собою є рідними братом і сестрою, а з [PERSON] - також двоюрідні брат і сестра, які є відповідачами у справі. При цьому, в позові вказано, що похованням [PERSON] займалась позивач, про що свідчать надані документи: дозвіл Київської місцевої прокуратури №10 на видачу трупа, довідкою про одержання праху, договором на організацію та поховання на Байковому кладовищі, лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видано позивачу. Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою захисту своїх прав та інтересів як спадкоємиці, оскільки відносити та розшукати необхідні актові записи та документи стосовно відомостей про народження батька позивача не вдалося за можливе, позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.09.2020залишено без руху і надано строк для усунення недоліків, а заяву по забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 22.01.2021р. до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву [PERSON] , в якому вказано, що на підтвердження своїх родинних відносин із померлою [PERSON] позивачем не надано документів, зокрема, що мати померлої [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , - є однією і тією ж особою, окрім свідоцтва про шлюб, де наречений - [PERSON] , а наречена - [PERSON] . Також відповідач зазначає, що в своїй заяві про прийняття спадщини, позивач вказує, що інших спадкоємців немає, а потім вказала відповідачів у цій справі, а насправді їх ніколи не знала. Кірм того, дозвіл прокуратури та видача лікарського свідоцтва про смерть не свідчить про наявність родинних зв`язків. Просив в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Даценко Т.М., надав суду відзив на позов, в якому також міститься прохання про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що відповідач протягом всього життя близько спілкувалась із [PERSON] були спаввласниками родинного будинку в м. Буча, однак жодного разу про ще одну двоюрідну сестру - позивачку, ніколи не чула, і жодних доказів на підтвердження родинних зв`язків позивача з [PERSON] надано не було, а участь у похованні такими не являються. Зауважує, що особисті листи, документи та фото померлої були привласнені позивачем яка є сторонньою особою. 01.03.2021р. на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу надійшли копії матеріалів спадкової справи №9/2019 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 05.10.2022 в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Пасльон Ірини Володимирівни про поновлення строку на звернення із заявою про зміну підстав позову відмовлено, заяву про зміну підстав позову залишено без розгляду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі та їх представник адвокат Яців О.Р. просили відмовити в задоволенні позову. В судове засідання третя особа, будучи належним чином повідомлена про дату та час проведення судового засідання, не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутності. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм докази, надавши оцінку кожному доказу окремо, а також доказам в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. В свою чергу в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику в справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, з матеріалів цивільної справи судом встановлено, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №21381, виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 19). 04.12.2019 позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. із заявою про прийняття спадкового майна. При цьому, у вказаній заяві нею не зазначено про наявність чи відсутність інших спадкоємців. Позивач в позові зазначає, що вона - [PERSON] та [PERSON] - є двоюрідними сестрами, оскільки мати померлої - [PERSON] та батько позивачки - [PERSON] є рідними сестрою та братом. Тобто, батьками [PERSON] та [PERSON] - є [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво про народження [PERSON] зберіглося та надавалось нотаріусу, однак свідоцтва про народження батька позивача знайти або відновити не вдалось. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С. від 11.06.2020, підставою для відмови позивачу, як спадкоємиці у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] слугувало те, що спадкоємцем [PERSON] не надано документів які б доказували її родинні відносини із спадкодавцем. Зокрема, спадкоємцем [PERSON] не надано документів, які дають можливість встановити, що мати померлої - [PERSON] та батько спадкоємиці - [PERSON] є рідними сестрою та братом та документів, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою (жодних документів про зміну прізвищ не надано, окрім свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , де нареченим зазначений [PERSON] , а нареченою зазначена [PERSON] ) ( т.1 а.с.238-240). Так, судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », про що свідчать відповідні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та про народження серії [NUMBER] , зі змісту якого вбачається, що батьками позивачки були [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.33 зворот). Щодо зазначення нотаріусом про необхідність встановлення та наявності доказів, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, судом встановлено наступне. Так, позивач під час розгляду справи пояснила, що надані нотаріусу документи, а суду фотографії та особисте листування, автобіографії, тощо, вона виявила у квартирі спадкодавця за місцем проживання останньої за адресою: [ADDRESS] , під час коли збирала документи пов`язані з похованням [PERSON] та вподальшому для звернення до нотаріуса. Відповідно до наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] спадкодавця [PERSON] , її батьками були : батько - [PERSON] , мати: [PERSON] . При цьому, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , нареченим зазначений [PERSON] , а нареченою зазначена [PERSON] , 1916 року народження, місцем народження якої зазначено пос. Гродеково Приморського краю. Після шлюбу [PERSON] обрала прізвище чоловіка « [PERSON] » (т.1 а.с.35). Таким чином, судом встановлено, що у матері спадкодавця дошлюбне прізвище до шлюбу з батьком спадкодавця було - « [PERSON] », а після шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , остання померла [INFO] у віці 58 років. При цьому, із наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] (матері спадкодавця) вбачається, що гр. [PERSON] народилась [INFO] в пос. Гродеково Приморського краю і її батьками були : [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.169). Крім того, на відповідний запит нотаріуса, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві повідомив, що в ході проведеної перевірки за довідково-пошуковим матеріалом виявлено актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за №702 від 11.03.1936, складений Міським ЗАГСом м. Києва ( т.1 а.с. 221-222). Також, матеріали справи містять копії довідок за різні роки з місця роботи [PERSON] (т.1 а.с. 36), автобіографії на ім`я [PERSON] (т.1 а.с.37-40), службова характеристика на ім`я [PERSON] , особовий лист по обліку кадрів, - які містять дані які співпадають із її автобіографією та з місцями роботи [PERSON] - матері спадкодавця (т.1 а.с.41, 45) . Отже, судом встановлено, що матір спадкодавця [PERSON] - [PERSON] за життя мала прізвища: дівоче дошлюбне « [PERSON] », надалі - « [PERSON] », « [PERSON] », а вподальшому, після укладення шлюбу з батьком спадкодавця - « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що у позивачки [PERSON] було дошлюбне прізвище « [PERSON] », і у матері спадкодавця - у [PERSON] при народженні також було прізвище « [PERSON] », при цьому, у матері спадкодавця по-батькові " [PERSON] ", а у батька позивачки також по-батькові « [PERSON] ». Як вже зазначалось, відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] (матері спадкодавця) вбачається, що гр. [PERSON] народилась [INFO] в пос. Гродеково Приморського краю і її батьками були : [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.169). При цьому, також підтвердженням того, що батько позивачки [PERSON] і матір померлої [PERSON] - [PERSON] , є рідними між собою і мають одних батьків, в даному випадку є архівний витяг із метричної книги Гродековської церкви за 1914 рік (по Приморському краю), який надійшов на відповідний запит нотаріуса та містить дані, що у [PERSON] , [INFO] , батьками були [PERSON] (так в документі) та законна дружина його [PERSON] , обидва православного віросповідання (дослівно як у витягу) (т.1 а.с.234-235). Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати, оскільки в суді знайшло своє підтвердження той факт, що мати померлої - [PERSON] та батько позивачки - [PERSON] є рідними сестрою та братом. При цьому, судом зауважено, що покази свідка [PERSON] , про те, що вона знала [PERSON] з 2004 року, вони товаришували і були співробітниками, однак про позивача остання їй нічого не розповідала і на дачі у [PERSON] жодного разу позивача не бачила, - в даному випадку не спростовують доведеність наявності родинних зв`язків між позивачкою та [PERSON] . Також, судом враховано, що похованням [PERSON] займалась позивач, про що свідчать надані документи: дозвіл Київської місцевої прокуратури №10 на видачу трупа, довідкою про одержання праху, договором на організацію та поховання на Байковому кладовищі, лікарським свідоцтвом про смерть, яке було видано позивачу. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати про наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо, а саме встановити факт родинних відносин, що [PERSON] [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про визнання за позивачем права власності на частину спадкового майна слід зазначити наступне. Так, нотаріусом, відповідно до п.п. 4.2 п. 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 у постанові про відмову про вчинення нотаріальних дій, зокрема, зазначено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Вимоги ст.1278 ЦК України визначають, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Однак, оскільки підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, як зазначив нотаріус, було те, що не надано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме не подано всі належні документи, які б доказували родинні відносини [PERSON] зі спадкодавцем, а не відсутність правоустановчих документів на спадкове майно, враховуючи, що відповідачі оспорюють не саму частку у праві власності на спадкове майно, а сам факт родинних відносин позивача із спадкодавцем і його право на спадкування взагалі, тому позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спадкового майна є передчасними і задоволенню не підлягають. Адже, в даному випадку, при наявності підтвердженого факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями, нотаріус самостійно визначає черговість спадкування за законом з врахуванням ступеню спорідненості та їх частку у спадщині. Крім того, на час розгляду справи по суті пред`явлених вимог, суд взагалі позбавлений можливості визначити частку у праві власності на таке майно, оскільки матеріали вказаної спадкової справи, копія якої міститься в матеріалах справи, не містить відомостей про наявність підстав для видачі чи відмови у видачі свідоцтва про право на спадкове майно іншим спадкоємцям (відповідачам), що, в свою чергу, унеможливлює визначення частки позивача у спадщині. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В іншій частині позову щодо визнання за позивачем права власності на частину спадкового майна - відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial