Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

03 серпня 2022 року позивач через свого представника звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,3595 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, діл.458, призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032577 та земельну ділянку загальною площею 1,3596 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, діл.457, призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032578, як на спадкове майно що залишилось по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно ,до складу якого входить земельна ділянка загальною площею 1,3595 га, та земельна ділянка загальною площею 1,3596 га, які розташована на території Бужанівської сільської ради. Позивач зазначає, що земельна ділянка загальною площею 1,3596 га належала його бабі [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , проте не встиг оформити свої спадкові права так, як помер. Позивач вказує, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе належне йому майно на праві особистої власності [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник адвокат Бохонкович В.Є. 30.08.2022 року подав до суду письмове клопотання в якому просить розгляд справи проводити без участі представника позивача та позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позивачем вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання подала письмове клопотання в якому розгляд справи просить проводити у її відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи та письмові докази наявні у ній, приходжу до наступного висновку. Враховуючи ч.3 ст.211 ЦПК України оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 16 березня 2005 року (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради №281 від 26.05.2022 року спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є дочка [PERSON] , 1959 року народження. Спадкоємцем за законом і заповітом є онук [PERSON] (а.с.9). Окрім цього встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, № [NUMBER] від 11 лютого 2004 року. Згідно довідки виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради №282 від 26.05.2022 року [PERSON] до дня смерті проживала із чоловіком [PERSON] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є дочка [PERSON] , 1959 року народження та онук [PERSON] 1982 року народження (а.с.10). За відомостями наданими Горохівською державною нотаріальною конторою за №01-09/333 від 09.08.2022 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти посвідчені від її імені відсутні, а отже єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті є чоловік [PERSON] , який не встиг оформити свої спадкові права та помер [INFO] . Із копії матеріалів спадкової справи заведеної по смерті [PERSON] встановлено, що спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до Горохівської державної нотаріальної контори. Спадкоємець за законом [PERSON] у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до заповіту посвідченого 26 січня 2004 року Бужанівською сільською радою за №7 [PERSON] зробив розпорядження, яким все належне йому майно на праві особистої власності, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і в якому стані не перебувало заповів [PERSON] (а.с.15). Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру №6968687 від 09.08.2022 року вищевказаний заповіт є чинний. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВЛ №032577 земельна ділянка загальною площею 1,3595 га для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] (а.с.11). Разом з тим, відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ВЛ №032578 земельна ділянка загальною площею 1,3596 га для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] (а.с.12). Постановою Горохівської державної нотаріальної контори від 21 липня 2022 року за №02-31/278 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Частиною першою статті 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 1 статті 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивач звертаючись до суду із даним позовом обрав спосіб захисту свого невизнаного права шляхом спадкування за заповітом майна спадкодавця [PERSON] . Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповів позивачу [PERSON] все належне йому майно виключно на праві особистої власності. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 1,3595 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, діл.458, призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032577. Водночас земельна ділянка на яку також просить визнати право власності позивач загальною площею 1,3596 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, діл.457, призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032578 належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки спадкодавець [PERSON] заповітом не визначив спадкоємця майна, яке не належить йому на праві власності, проте на яке він має право, а тому позовна вимога про визнання права власності позивача на земельну ділянку, яка належить [PERSON] не підлягає до задоволення. За таких обставин, беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення в частині визнання права власності позивача за заповітом на земельну ділянку загальною площею 1,3595 га, яка розташована на території Бужанівської сільської ради, діл.458, призначена для ведення особистого селянського господарства відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ №032577, як на спадкове майно що залишилось по смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В задоволені решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial