Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.1978 він, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . За час перебування у даному шлюбі, у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Як зазначено, 16.05.1994, він, спільно зі своєю дружиною [PERSON] придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначену квартиру, відповідно до договору купівлі-продажу від 16.05.1994, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Фіщук В.Я., було оформлено на його дружину - [PERSON] . З моменту купівлі вказаної вище квартири, він та його дружина проживали у ній і були там зареєстрованими. Через деякий час він та його дружина придбали ще одну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку при купівлі оформили на нього, тобто [PERSON] , тоді ж він і зареєструвався у новопридбаній квартирі та оформив всі рахунки по сплаті комунальних послуг на себе. При цьому, змінивши місце реєстрації, він фактичного місця проживання за адресою: [ADDRESS] , не змінив та разом із своєю дружиною там продовжив проживати. Разом з тим, фактично у новій квартирі ( [ADDRESS] ) став проживати їхній син, який там і зареєстрований. Заявник вказує, що [INFO] його дружина, [PERSON] , померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , на яку за законом, як спадкоємці першої черги мають претендувати він та [PERSON] , однак, останній не забажав вступати у спадщину, залишивши вказане нерухоме майно на користь свого батька. Звертає увагу суду на те, що він, після смерті дружини, так і залишився проживати у квартирі [ADDRESS] . При цьому, він вважав себе таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказаний факт підтверджується актом опитування сусідів від 24.05.2022. У подальшому, 25.05.2022 він звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. для оформлення спадщини, однак, йому було відмовлено та роз`яснено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї, однак у зв`язку з тим, що його місце реєстрації ( [ADDRESS] ) відрізняється від місця проживання із спадкодавцем ( [ADDRESS] ), йому необхідно встановити юридичний факт проживання разом зі своєю дружиною за однією адресою у судовому порядку. Також йому було роз`яснено, що через те, що він звернувся до нотаріуса поза межами строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, а саме якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину, вона на даний час не може відкрити спадкову справу. Таким чином, встановлення факту його (спадкоємця) проживання зі своєю дружиною (спадкодавцем) однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , до смерті [PERSON] необхідне йому для підтвердження права на спадщину за законом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, заявник просить суд визнати факт його проживання зі своєю дружиною, [PERSON] , з серпня 1994 року до її смерті, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.07.2022 заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження. У судовому засіданні представниця заявника [PERSON] - адвокат Остапенко І.С. підтримала заяву та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі наведеного у ній обгрунтування та з урахуванням доказів, які додані до заяви. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав доводи своєї представниці та просив задовольнити його заяву у повному обсязі. Крім того, зазначив, що судові витрати він залишає за собою. Додатково пояснив, що він з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі і мешкали за однією адресою: [ADDRESS] , до моменту її смерті. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] не заперечував проти задоволення даної заяви. У судовому засіданні представниця заінтересованої особи Черкаської міської ради за довіреністю - [PERSON]. при вирішенні даної справи покладалася на розсуд суду. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , з 2008 року, тобто, є сусідкою [PERSON] . Коли вона вселилася у свою квартиру, то [PERSON] мешкав у квартирі [ADDRESS] зі своєю дружиною та її матір`ю. Інколи заявник на декілька днів їздив у відрядження, після яких завжди повертався додому. Вона знала дружину заявника, яка померла весною 2021 року, і до моменту її смерті з нею разом мешкав її чоловік [PERSON] , у них були сімейні відносини. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , протягом 12 років, тобто, є сусідкою [PERSON] . Вона знає [PERSON] , як сусіда, уже чотири роки, їх квартири знаходяться на одному поверсі. Заявник мешкав у квартирі [ADDRESS] зі своєю дружиною та її матір`ю, які померли у минулому році. Зі слів сусідів їй також відомо, що заявник часто їздив у відрядження по роботі. Заслухавши пояснення учасників справи, їхніх представників та показання свідків, вивчивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.09.1978 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1978 та видане свідоцтво про шлюб (повторне) від 04.09.2013. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] , виданого 09.09.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1024. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 17.04.2021 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 1319 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . На момент смерті [PERSON] , [INFO] , місце її проживання було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . В ній вона і фактично проживала. Вказана квартира належала їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1994, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Фіщук В.Я. та зареєстрованого у реєстрі за № 2-2339. Як вбачається з довідки ПП «ЖЕОС» № 1620 від 03.08.2006, виданої [PERSON] , [INFO], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У склад сім`ї входять: чоловік - [PERSON] , [INFO], мати - [PERSON] . Із доданого до заяви паспорта [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 03.12.1997, вбачається, що його місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить [PERSON] , [INFO] , на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 1963. Разом з тим, у матеріалах справи наявний акт опитування сусідів від 24.05.2022, який посвідчений головою ЖБК-84 Сінченко О.В., зі змісту якого вбачається підтвердження факту проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з серпня 1994 року по теперішній час. Крім того, головою ЖБК-84 Сінченко О.В. видана довідка від 14.06.2022 про те, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , з серпня 1994 року по теперішній час. Матеріали справи також містять ряд документів, які досліджено судом, де зазначено адресу місця проживання заявника [PERSON] - [ADDRESS] , зокрема: -поштове повідомлення від 04.03.2021; -медична довідка серії 2ББ № 139674 від 28.03.2005 та серії 2МДД № 362775 від 28.03.2005; -сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії ЮЮЮ № 575055 від 27.07.2003 та серії 2ЗЗЗ № 298671 від 28.03.2007; -довідка ДКП «Черкасиінвестбуд» № 423/13-01 від 21.12.2003. До того ж, встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , заявник, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю. із заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім`я. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І.Ю. № 478/02-31 від 25.10.2022 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Так, під час розгляду заяви та поданих документів було встановлено, що гр. [PERSON] , всупереч п.п. 3.13, 3.15, 4.9 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в яких зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини, не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зазначений вище строк, а також документально не підтвердив своє постійне місце проживання разом зі спадкодавцем. Внаслідок зазначеного вище неможливо завести спадкову справу та видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки строк для прийняття спадщини у шість місяців пройшов та відповідно до довідки № 13758-01-10, виданої Департаментом Черкаської міської ради «Центр надання адміністративних послуг» [INFO], померла гр. [PERSON] , була зареєстрована з 05.08.1994 і по день смерті за адресою: [ADDRESS] , одна, і осіб, які фактично прийняли спадщину немає. Отже, судом встановлено, що на час розгляду даної цивільної справи, свідоцтва про право на спадщину не видавались. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку, якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав,свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На думку суду, спору про право немає, а тому справа належно розглядається у порядку окремого провадження. За приписами частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Варто зазначити, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є. Правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16ц. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Крім того, згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, незалежно від часу прийняття спадщини - вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Судом встановлено, що заявник, [PERSON] , будучи чоловіком, проживав зі спадкодавицею - своєю дружиною, [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України, ним не подано, про відмову від спадщини ним не заявлено, оскільки він вважав, що фактично вступив у спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавицею. Через придбання сім`єю [PERSON] декількох об`єктів нерухомості, зокрема квартир за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , вирішено було зареєструвати місце проживання дружини - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а чоловіка - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, має місце різність адрес зареєстрованого місця проживання спадкодавиці та спадкоємця, хоча фактично вони проживали разом. Відповідно до роз`яснень, висвітлених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Слід зазначити, що спадкоємець зі спадкодавицею з часу придбання ними квартири [ADDRESS] , тобто з 16.05.1994 та на час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , мешкали у вказаній вище квартирі, мали спільну дитину, вели спільне господарство та мали єдиний бюджет, незважаючи на те, що місце реєстрації спадкоємця інше ( [ADDRESS] ). Крім того, з`ясовано, що вони були пов`язані взаємними правами та обов`язками подружжя. Дані обставини підтверджуються дослідженими письмовими доказами по справі та показаннями свідків. Метою [PERSON] при зверненні до суду із цією заявою є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно у нотаріальному порядку, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). На думку суду, недотримання заявником вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а також Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» щодо відсутності реєстрації за однією адресою зі спадкодавицею, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення у повному обсязі. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved