Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якої просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої дитини, доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на дитину відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач є батьком дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30 вересня 2022 року. 29 вересня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач позовні вимоги не визнає, у зв`язку з тим, що сторони у справі та їхня донька проживають за однією адресою, відповідач самостійно виконує свої обов`язки по утриманню дитини. 06 вересня 2022 року відповідач придбав дитині одяг на загальну суму 3091, 00 грн. Також у вересні перерахував на картку доньки 1600, 00 грн на особисті потреби. 06.07.2022 відповідач придбав доньці телефон за 5299, 00 грн. Вважає, що відсутні правові підстави для позову, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, у прохальній частині відзиву на позовну заяву представник відповідача просив викликати в судове засідання свідка, доньку [PERSON] . 30 вересня 2022 року розгляд справи було відкладено на 03 листопада 2022 року. У судовому засіданні 03 листопада 2022, суд без виходу до нарадчої кімнати, за заявою представника відповідача, ухвалив залишити без розгляду заяву про виклик свідка. Позивачка в судовому засіданні 03 листопада 2022 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Зазначила, що твердження щодо виконання батьком своїх обов`язків по утриманню дитини, не відповідають дійсності. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Купівля одягу та перерахування коштів для доньки відбулося вже після відкриття провадження у цій справі, а тому не спростовує тих обставин, що батько ухиляється від утримання доньки. Представник відповідача у судовому засіданні 03 листопада 2022 року заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 08 травня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 369, сторони у справі зареєстрували шлюб. За час перебування в шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане повторно Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 02 квітня 2019 року. Матеріалами справи стверджується, що сторони у справі та їхня донька проживають за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як стверджується матеріалами справи, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Суд звертає увагу, що положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину. При вирішенні цього спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідачем не спростовано тих обставин, що позивачка як мати бере більш активну участь в утриманні та вихованні дитини. З огляду на викладене, враховуючи відсутність у відповідача інших утриманців, оскільки він є особою працездатною, будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, не має, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів та необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в такому розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці, відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. При цьому матеріали справи не містять належних доказів матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що останній не має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Щодо тверджень представника відповідача про виконання батьком своїх обов`язків по утриманню дитини, суд зазначає, що долучені до відзиву на позовну заяву копії квитанцій щодо купівлі дитині телефону, одягу та перерахування їй коштів, не є переконливими доказами на підтвердження участі батька в утриманні та вихованні дитини, оскільки були здійснені за короткий проміжок часу та в тому числі після відкриття провадження у цій справі. Крім того, інші доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. Зважаючи на обставини, які викладені вище, суд дійшов висновку про задоволення позову. Статтею 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved