Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

24 лютого 1999 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована на території с. Богунівка, Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.02.1999 № 107. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.1999 № 107 позивач отримала державний акт на право власності на землю серії І-ЗП № 026385 від 26.03.1999, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 106, на земельну ділянку площею 0,60 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с Богунівка, Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. 16.07.2020 [PERSON] звернулась до Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області із заявою про приведення державного акту на право власності на земельну ділянку І-ЗП № 026385 від 26.03.1999 у відповідність до вимог чинного законодавства. Рішенням від 04.08.2020 № 07 Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області було вирішено привести вищезазначений державний акт у відповідність до вимог чинного законодавства, шляхом віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови та до земель сільськогосподарського призначення, шляхом подальшого розподілу, враховуючи вимоги ст. 121 ЗК України. Також було вирішено встановити цільове призначення земельних ділянок: 0,5100 га для ведення особистого селянського господарства та 0,0900 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). [PERSON] пояснила, що вона звернулася до інженера-землевпорядника ФОП [PERSON] з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Під час виконання робіт із виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за результатами кадастрової зйомки, з урахуванням розміщених будівель і споруд інженером-землевпорядником були розроблені технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної в натурі (на місцевості): площа 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площа 0,4330 га для ведення особистого селянського господарства. 24.11.2020 Відділом у Новомиколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області було зареєстровано земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий № 2323683500:05:001:0337, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.11.2020 № НВ-2308324502020. Проте, державним кадастровим реєстратором Відділу у Новомиколаївському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру земельної ділянки площею 0,4330 га для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з розташуванням у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки кадастровий номер 2323683500:05:001:0017, площа співпадає на 85,9238 %, що підтверджується рішенням №РВ-2301021882020 від 24.11.2020. Власником земельної ділянки з кадастровим номером 2323683500:05:001:0017 є відповідач [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.10.2021 № 281476427. Підставою для державної реєстрації за відповідачем права власності на вказану земельну ділянку стало рішення Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 23.12.2016 № 81 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Земельна ділянка кадастровий номер 2323683500:05:001:0017 зареєстрована за реєстраційним номером 1157654523236, номер запису про право власності 18745711 від 24.01.2017. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами\~ст.\~321\~ЦК України,\~право власності\~є непорушним,\~ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні (ч.\~1); особа\~може бути\~позбавлена права\~власності або\~обмежена у\~його здійсненні\~лише у\~випадках і\~в порядку,\~встановлених законом\~(ч.\~2); примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених\~частиною другою статті 353\~цього Кодексу (ч. 3). Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~373\~ЦК України\~право власності\~на землю\~гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Частиною першою статті 378 ЦК України визначено, що право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ч. 1 ст. 393 ЦК України). Аналогічні приписи містяться також у статті 152 ЗК України, що визначає способи захисту прав на земельні ділянки. Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм чинного законодавства, набуття особою права власності на земельну ділянку з одночасним порушенням права іншої особи на землю є неприпустимим. Порядок формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначений у статті 79-1 ЗК України. Відповідно до ч. 9 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Сформованою земельна ділянка вважається з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4 ст. 79-1 ЗК України). Водночас, відповідно до п. 2 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VІ, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Таким чином, на момент державної реєстрації за відповідачем [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 2323683500:05:001:0017, позивач була власником земельної ділянки площею 0,60 га, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с Богунівка Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, проте виділена відповідачу земельна ділянка накладається на земельну ділянку позивача. Відтак державна реєстрація зазначеної земельної ділянки з подальшою державною реєстрацією права власності на неї за [PERSON] порушує право власності позивача на землю. З огляду на викладене, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 2323683500:05:001:0017 підлягає скасуванню із закриттям розділу Державного реєстру прав з припиненням права власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. Отже, позов в частині вимог до [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Водночас, визначення відповідачем Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області суд визнає необґрунтованим, оскільки позовна заява не містить вимог до цього відповідача, а закриття розділу Державного реєстру прав є наслідком скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку. Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 7 ст. 14 Закону № 1952-IV, у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. Відтак, Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області є неналежним відповідачем у справі, у зв`язку з чим в задоволенні позову до зазначеного відповідача слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанції від 12.07.2021 року № 28, від 21.10.2021 № 045976.01.112.21101, якою підтверджується сплата нею судового збору в розмірі 1816,00 грн., отже з [PERSON] та Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області підлягає стягненню на користь позивача по 908,00 грн. з кожного. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved