Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в серпні 2021 року уточнила свої позовні вимоги та доповнила позовною вимогою про виділ частки із майна в окремий об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування вимог посилалась на те, що власником домоволодіння під [ADDRESS] на підставі рішення народного суду Ленінського району м.Одеси від 11 березня 1985 року була бабуся позивачки - [PERSON] . Це рішення було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 травня 1985 року, реєстр. кн.№198, реєстр №19877, стор. 21. [PERSON] померла [INFO] . [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 4889 від 14.05.2020 року. Факт родинних стосунків позивачки з батьком [PERSON] підтверджується: - свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] ; - свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . В установлений законом 6-місячний строк [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса, де була заведена спадкова справа за номером у нотаріуса - № 486/2020 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60972681 від 17.07.2020 р., спадкова справа у спадковому реєстрі № 66131274. При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу була вручена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 21041/02-31 від 19 листопада 2020 року. В постанові зокрема було зазначено, що батько позивачки, [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . В постанові зазначено, що відповідно до спадкової справи № 137/2018 р. після смерті [PERSON] Суворовського державною нотаріальною конторою у місті Одеса 20.06.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я відповідачки на 2/3 частки домоволодіння під [ADDRESS] . При цьому державним реєстратором - державним нотаріусом Суворовської держаної нотаріальної контори у місті Одеса Ільницькою Г.П. 20.06.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень був відкритий розділ № 1855715551101. Нотаріус в постанові вказує, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, яке видано [PERSON] було зазначено, що «...свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку домоволодіння ще не видане, тобто на ім`я спадкоємця [PERSON] ...» Також в постанові вказано, що 17.11.2020 року згідно відомостей отриманих з Державного реєстру було отримано інформацію щодо закриття Розділу № 1855715551101 15.10.2019 року, який здійснено державним реєстратором Сурай Д.Ю. Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, а також про відкриття цим реєстратором розділу на цей самий об`єкт нерухомості за реєстраційним номером 1936459151101 на ім`я відповідачки [PERSON] , за цією адресою, але за іншим номером будинку, а саме [ADDRESS] . В постанові нотаріусом повідомлено, що ця обставина унеможливлює проведення нею реєстраційних дій, необхідних для видачі та реєстрації на ім`я позивачки свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Після подання позовної заяви до суду 09.03.2021 року позивачем [PERSON] було отримано Технічний паспорт на спірний будинок від 22.03.2021 р. та Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі об`єкта нерухомого майна від 22.03.2021 р. Згідно цього Висновку: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А загальною площею 35,9 кв.м., житловою площею 15.6 кв.м., сарай літ. В, вбиральня літ. Д , огорожа 1 може бути виділено в натурі. Окрім того, у зв`язку з виділенням 2/3 частки [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нового номеру будинку [ADDRESS] , фактично припинилося право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , тому позивачка просила в судовому порядку вирішити питання щодо виділення 1/3 частки житлового будинку під [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності з реєстрацією під окремим реєстраційним номером цього об`єкта в Державному реєстрі. 24 березня 2021 р. (а.с.42) провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 березня 2021 р. витребувано від Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса у разі\~наявності завірені належним чином копії матеріалів спадкових справ: 1. Щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , номер спадкової справи у нотаріуса 137/2018. 2. Щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] , номер спадкової справи у нотаріуса 486/2020. (а.с. 44,45). Ухвалою суду від 01 липня 2021 р. витребувано від Одеського державного нотаріального архіву у разі наявності завірену належним чином копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , номер спадкової справи у нотаріуса 137/2018. (а.с. 93,94). Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 р. прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог, що подана в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`я Юріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. (а.с. 122). Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 р. витребувано від Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса у разі наявності завірені належним чином копії матеріалів спадкової справи щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , номер спадкової справи у нотаріуса 134/2019. (а.с. 130,131). Ухвалою суду від 15 червня 2022 р. закрито підготовче провадження та призначити судовий розгляд по суті позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Сурай Дар`я Юріївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та про виділення 1/3 частки житлового будинку в окремий об`єкт нерухомого майна. (а.с. 159). Представником позивача-адвокатом Вдовіченко Г. М. надано на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 212). Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись неодноразово належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась. Правом на надання відзиву, заперечень чи пояснень щодо позовних вимог не скористались. Окрім того відповідач брала особисту участь в судових засіданнях, що проводились в процесі розгляду справи. Враховуючи вимог ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача та третьої особи. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що власником домоволодіння під [ADDRESS] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Одеси від 11 березня 1985 року була бабуся позивачки - [PERSON] . Це рішення було зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 травня 1985 року, реєстр. кн.№198, реєстр №19877, стор. 21. [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 11,12,169). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 4889 від 14.05.2020 року. (а.с. 19). Факт родинних стосунків з позивачки батьком [PERSON] підтверджується: - свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] ; (а.с. 17). - свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] . (а.с. 18). В установлений законом 6-місячний строк [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса, де була заведена спадкова справа за номером у нотаріуса - № 486/2020, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60972681 від 17.07.2020 р., спадкова справа у спадковому реєстрі № 66131274. (а.с. 20, 50-79). При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу була вручена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 21041/02-31 від 19 листопада 2020 року. В постанові зокрема було зазначено, що батько позивачки, [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 78,79). В постанові зазначено, що відповідно до спадкової справи № 137/2018 р. після смерті [PERSON] Суворовського державною нотаріальною конторою у місті Одеса 20.06.2019 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я відповідачки на 2/3 частки домоволодіння під [ADDRESS] . Також в постанові вказано, що 17.11.2020 року згідно відомостей отриманих з Державного реєстру було отримано інформацію щодо закриття Розділу № 1855715551101 15.10.2019 року, який здійснено державним реєстратором Сурай Д.Ю. Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, а також про відкриття цим реєстратором розділу на цей самий об`єкт нерухомості за реєстраційним номером 1936459151101 на ім`я відповідачки [PERSON] , за цією адресою, але за іншим номером будинку, а саме [ADDRESS] . В постанові нотаріусом повідомлено, що ця обставина унеможливлює проведення нею реєстраційних дій, необхідних для видачі та реєстрації на ім`я позивачки свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку домоволодіння за адресою [ADDRESS] . 09.03.2021 року позивачем [PERSON] було отримано Технічний паспорт на спірний будинок від 22.03.2021 р. та Висновок щодо технічної можливості виділу в натурі об`єкта нерухомого майна від 22.03.2021 р. Згідно цього Висновку: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. А загальною площею 35,9 кв.м., житловою площею 15.6 кв.м., сарай літ. В, вбиральня літ. Д , огорожа 1 може бути виділено в натурі. (а.с. 101-109). Окрім того, у зв`язку з виділенням 2/3 частки [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна з присвоєнням нового номеру будинку [ADDRESS] , фактично припинилося право спільної часткової власності на будинок [ADDRESS] , тому необхідно та доречно виділити 1/3 частку житлового будинку під [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна, припинивши право спільної часткової власності з реєстрацією під окремим реєстраційним номером цього об`єкта в Державному реєстрі. Цивільним законодавством України передбачено спадкування, а саме відповідно до ст. 1216 ЦК України, права та обов`язки фізичної особи, яка померла (спадкодавець), переходять до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). За п. 6 цього ж Пленуму незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Саме таку правову позиції висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки у спільній сумісній власності, частки учасників не є визначеними, виділ здійснюється в два етапи: 1) визначення часток учасників у спільному майні, тобто перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову. При цьому ч. 2 ст. 370 ЦК України виходить з презумпції рівності часток кожного із співвласників, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду; 2) одержання учасником у натурі майна, що відповідає його частці, а якщо виділ у натурі заборонений законом або є неможливим - одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, якому виділяється частка, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності відповідно до вимог ст. 358 ЦК України проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті свого батька та про виділення 1/3 частки житлового будинку в окремий об`єкт нерухомого майна, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved