Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 27.06.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2123 від 30.10.2013 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову та до досягнення дочкою повноліття, тобто до [INFO] ; встановити, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає виконанню у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Ухвалою від 14.07.2022 року провадження у справі відкрито. 08.09.2022 року представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 11.10.2022 року витребувано додаткові докази. В судовому засіданні 07.11.2022 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала в повному обсязі. При цьому наполягає на позовних вимогах про стягнення аліментів, визначених в позові - 1/4 частина усіх видів заробітку (доходів) відповідача, не погоджується з запропонованим у відзиві розміром аліментів в 10000,00 грн. щомісячно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні 07.11.2022 року підтримав відзив на позов від 08.09.2022 року та зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просить суд шлюб розірвати, щодо вимог про стягнення аліментів відповідач не погоджується з розміром аліментів, визначений позивачем в позовній заяві. Враховуючи пояснення представників сторін судом поставлено на обговорення питання щодо роз`єднання позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в самостійні провадження. Представник позивача [PERSON] вважає доцільним роз`єднати позовні вимоги в самостійні провадження. Представник відповідача [PERSON] також вважає можливим роз`єднання позовних вимог. Ухвалою суду від 07.11.2022 року роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу. Представник відповідача [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 30.10.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, неможливе сумісне ведення господарства. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, сторони проживають окремо. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що обміркувавши свої відносини з дружиною відповідач [PERSON] зрозумів, що вони з позивачем різні по характеру та поглядам на життя люди, а також що в них відсутнє взаєморозуміння між собою. Відповідач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам їхньої сім`ї. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 30.10.2013 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №2123, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с.7/. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , про що 08.11.2016 року складено відповідний актовий запис №10343, згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.14/. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, з початку повномасштабної війни проживають окремо, спорів щодо визначення місця проживання дитини або поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved