Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

У вересні 2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просила стягнути з [PERSON] на свою користь 170931,14 грн у якості матеріального збитку спричиненого пошкодженням автомобіля; 50 000 грн у якості моральної шкоди; 2883,05 грн у якості відшкодування вартості Висновку експерта. Мотивувала тим, що 09.11.2021 відбулося ДТП з вини [PERSON] в результаті порушення останнім правил ПДР, у зв`язку з чим автомобілі сторін отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вина [PERSON] в судовому провадженні підтверджена. Розмір завданих збитків згідно Висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи №311/22-21 від 23.02.2022 як вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] яким вона являється в результаті його пошкодження в ДТП складає 298 331 грн. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» після звернення позивачки із заявою про страхове відшкодування здійснило виплату у розмірі 127 400 грн як ліміту відповідальності страховика. З огляду на часткове відшкодування матеріального збитку з боку страхової компанії сума матеріального збитку складає 170 931,14 грн, також у наслідок дій відповідача [PERSON] зазнала моральних збитків з огляду на те, що вищезазначена подія порушила її ділові та особисті плани, внесла зміни в розпорядок дня, принесла моральні та психологічні страждання. Ухвалою суду від 28.09.2022 провадження по справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача у встановлений судом термін надав відзив у якому зазначив, що Висновок який надала позивачка не може бути належним доказом у справі оскільки мав бути складений акт/висновок/звіт страхової компанії чого зроблено не було. Також при здійснені огляду авто не були присутні зацікавлені особи, а огляд проводився майже після 2,5 місяці після ДТП, тому пошкодження могли бути отримані після дорожньої пригоди. Представник відповідача зазначив, що стороною позивача не надано достатніх, достовірних та належних доказів та обґрунтованих розрахунків у частині стягнення моральної шкоди. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити з підстав наведених у позові. В підтвердження позовних вимог вказав, що в результаті ДТП спрацювала подушка безпеки і були заклинені двері. Хоч після ДТП авто було на ходу, проте без подушки безпеки позивач не могла ним користуватися. До моральних страждань представник відніс також переживання позивача. Страхова компанія здійснила оцінку і виплати з розрахунку страхової суми без франшизи і відшкодування втрати товарної вартості. Експертизу проведено відповідно до вимог ЦПК України. Експерт повідомляв відповідача про день, час та місце огляду. Відповідач всіляко заперечував вину і уникав відшкодування шкоди, не з`явився на огляд. Представник відповідача у судовому засіданні повідомив, що відповідач не визнав позов. Зазначив, що його клієнт дійсно був винуватцем ДТП, яка мала місце 09.11.2021. Проте експертизу проведено до часу встановлення вини [PERSON] . Він не погоджується з Висновком експерта оскільки у ньому є певні невідповідності, а саме: перелік пошкоджень не відповідає вказаному в постанові про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, у висновку в аркуш 12 вказано іншу марку авто. Огляд автомобіля проведений із значним спливом часу та в ньому не конкретизовано, що огляд автомобіля здійснювався саме після вказаної ДТП, адже він був на ходу та позивачка могла ним, ще користуватися та пошкодження могли бути отримані після ДТП. На разі автомобіль позивача проданий. Тому вважає, що сторона позивача не довела позовних вимог. На вказані заперечення представник позивача зазначив, що те, що огляд авто здійснювався при його присутності, на повідомлення [PERSON] про можливу участь він відмовився прибути. Надав пояснення, що автомобіль після ДТП хоч і був на ходу проте у ньому вистрілила подушка безпеки тому користуватися безпечно ним не було можливості тому він відхиляє заперечення, що пошкодження могли утворитися уже після зазначеної у позові події ДТП. Судом встановлено, що 09.11.2021 року о 12:05 год. в м. Вінниці по вул. Д. Нечая 32, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «ВМW 535і» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Автомобіль Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] належить позивачці на праві власності (свідоцтво про реєстрацію на а.с. 16). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2022 винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] . Постановою Вінницького апеляційного суду від 01.04.2022 вищевказану постанову залишено без змін (постанови а.с. 17-21). Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення транспортної товарознавчої експертизи від 23.02.2022 № 311/22-21 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] станом на 21.01.2022 склала 280590,12 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження станом на 21.01.2022 склав 298331,14 грн в тому числі ВТВ 17741,03 грн. Розмір втрати товарної вартості в результаті пошкодження автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] станом на 21.01.2022 складала величину 17741,03 грн (висновок а.с. 22-28). Висновок експерта відповідає вимогам ст. ст. 106, 108 ЦПК України, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за завідомо неправдивий висновок. Клопотання про виклик експерта для роз`яснення експертного висновку відповідач та його представник не заявляли. Відповідач та його представник не надали суду доказів, які в відповідності до ч.2 ст. 78 ЦПК України спростовують висновок експерта. Тому суд відхиляє посилання представника відповідача на недостовірність доказу. Суд приймає до уваги те, що метою розгляду матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення вини у вчиненні ДТП, а не встановлення матеріального збитку, тому суд відхиляє посилання представника відповідача на невідповідність переліку пошкоджень в постанові і акті огляду. Суд відхиляє посилання відповідача на те, що в висновку експерта є посилання на іншу марку авто ( 12 аркуш висновку). Суд відносить вказівку в описовій частині на описку та зазначає, що у висновку експертизи зазначено автомобіль Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] .. Відповідно до наданої роздруківки з інтернет - банкінгу про зарахування коштів ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило перерахунок коштів позивачу у сумі 127 400 грн (роздруківка а.с. 40). Суд відхиляє посилання представника відповідача про те, що автомобіль Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] відремонтований і проданий, оскільки відповідач та його представник не надали доказів вказаних тверджень. [PERSON] одружений із [PERSON] та є батьком малолітньої [PERSON] [INFO] . [PERSON] працює у Вінницькому міському центрі зайнятості на посаді провідного фахівця та з 06.01.2022 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінивши усі докази заслухавши сторони дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено, що Висновком експерта за результатами проведення транспортної товарознавчої експертизи від 23.02.2022 № 311/22-21 встановлено суму матеріального збитку завданого власнику автомобіля Nissan X-Trail д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження станом на 21.01.2022 склав 298331,14 грн в тому числі ВТВ 17741,03 грн. Оскільки вартість майнового збитку, завданого [PERSON] пошкодження автомобіля внаслідок ДТП перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням. Суд приймає до уваги вказані позивачем в позові та представником позивача в судовому засіданні обставини щодо моральних страждань позивача. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року). У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), відсутність добровільного - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого відшкодування шкоди відповідачем. Суд вважає, що у частині з відшкодування моральної шкоди позовні вимоги належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачки 10 000 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати які складаються зі сплати судового збору 2384,34 грн, правничої допомоги у сумі 5000 грн, та оплати експертизи 2883,05 грн, що в загальному складають 10 617 грн 39 коп. Суд

Outcome: partial