Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

у серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Київ Бізнес Девелемпент» про стягнення кошті в у розмірі 14000,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 24.09.2021 року між нею та ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» було укладено поговір надання послуг коворкінгу № 2409-002. Відповідно до п. 2.1. Договору виконавець зобов`язується надати замовнику та визначеним ним користувачам послуги коворкінгу, на умовах та в порядку, передбаченому Договором та цими Умовами, а замовник зобов`язується своєчасно оплатити ці послуги. Пунктом 3.5. Договору визначено, що виконавець зобов`язаний забезпечувати безперешкодну можливість користування послугами, для чого забезпечити безперешкодний допуск на територію надання послуг замовнику та користувачам, безперешкодне отримання послуг. Відповідно до п. 3.8. Договору замовник має право безперешкодно отримувати усі послуги у відповідності по цього Договору. Відповідно до п. 2.3 Договору послуги, що надаються виконавцем замовнику за цим Договором: 2.3.1 користування майном Виконавця, меблями, обладнанням Виконавця (в тому числі кухнею). 2.3.2. послуги зберігання майна Замовника (право фізичного перебування Замовника на території надання послуг коворкінгу). 2.3.3 послуги забезпечення охороною. 2.3.4 послуги забезпечення мережею інтернет. 2.3.5 послуги ресепшн. 2.3.6 послуги копіювання. 2.3.7 послуги приймання кореспонденції Умовами п. 4.2 Договору визначено, що розмір щомісячної плати за послуги складає 7000,00 грн. При цьому, відповідно до п. 4.3 Договору замовник не сплачує жодних інших платежів, крім тих, які встановлені даним Договором. Згідно з п. 4.4 Договору в рахунок забезпечення виконання замовником зобов`язань за цим Договором (покриття можливих збитків та/або будь-яких інших додаткових витрат, пов`язаних з невиконанням та/або неналежним виконанням зобов`язань замовника за цим Договором та/або штрафів) замовник сплачує виконавцю гарантійний платіж у розмірі місячної плати за надання послуг коворкінгу протягом 1 (одного) робочого дня з дати укладення Договору. Відповідно до п. 4.7 Договору гарантійний платіж не повертається замовнику протягом строку дії Договору, а повертається після закінчення строку дії даного Договору протягом 30 банківських днів (у невикористаній його частині) з моменту надання банківських реквізитів для повернення замовником на електронну пошту виконавця, що вказана в даному Договорі. Вказала, що 24.09.2021 року сплатила на рахунок відповідача гарантійний платіж в розмірі7000,00 грн. У відповідності до п. 8.8. Договору по факту наданих послуг, виконавець складає Акт наданих послуг та направляє його замовнику через систему електронного документообігу «Вчасно» використовуючи електронні адреси, що вказані в реквізитах сторін цього Договору. Замовник протягом 10 календарних днів з моменту отримання Акту надання послуг зобов`язаний підписати та відправити виконавцю підписані Акти. У випадку, якщо протягом 10 календарних днів виконавець не отримає підписаний замовником примірник Акта або обґрунтованої відмови Акт вважається підписаним, а послуги такими, що надані належним чином. Зазначила, що 23.02.2022 року сплатила попередню оплату 7000,00 грн. за послуги за договором за наступний місяць - за березень 2022 року. 24.02.2022 року у зв`язку з російською агресією проти України указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Станом на березень 2022 року на території міста Києва мали місце авіа удари. Протягом березня - травня 2022 року позивач приміщеннями не користувалася, в тому числі через ненадання доступу до приміщення ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент». Послуги коворкінгу згідно договору відповідачем не надавались, що підтверджується відсутністю актів надання послуг, а також може бути підтверджено відповіддю власника приміщення на адвокатський запит. 23.05.2022 року нею було отримано лист з електронної адреси [INFO] , яким її було повідомлено про дострокове припинення договору надання послуг коворкінгу за адресою [ADDRESS] , з ініціативи ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» у зв`язку із достроковим припиненням договору оренди приміщення між ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» та власником приміщення, яке відбулось із ініціативи власника приміщення. 03.06.2022 року між нею та ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» було підписано акт приймання-передачі майна, за яким Договір було припинено з дати підписання акту, на примірнику якого вона внесла запис про неповернення гарантійного платежу. 12.06.2022 року нею було надіслано на електронну пошту ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» з електронної пошти natalvk@ukr.net реквізити для повернення гарантійного платежу, за послуги коворкінгу за березень 2022 року, які не були надані. На вказаний лист ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» не було надано відповідь, гарантійний платіж та оплату за березень не повернуто на її рахунок протягом 30 банківських днів з дати отримання банківських реквізитів. 12.07.2022 року її представником було надіслано на адресу ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» претензію на суму 14000,00 грн. Згідно відомостей Укрпошти відправлення № 0505085510511 не вручено. 27.07.2022 року її представником також надіслано претензію на електронну адресу ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент. Відповідь на вказану претензію відсутня. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має гуртуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки послуги за Договором ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» їй за березень-травень не надавались, а в червні 2022 року Договір було припинено з ініціативи ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент», наявні підстави для стягнення з ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент`на її користь суми оплати за ненадані послуги у розмірі 7000,00 грн., а також гарантійного платежу у розмірі 7000,00 грн. на підставі п. 4.7. договору, а всього 14000,00 грн. Таким чином, просила задовольнити позов у повному обсязі та вирішити питання судових витрат у справі. Ухвалою від 05.09.2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 36-37). Ухвалою від 12.09.2022 року відкрито провадження по справі з проведенням розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін на 10.11.2022 року (а.с. 43). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24.09.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» укладено поговір надання послуг коворкінгу № 2409-002 (а.с. 9-17). Відповідно до п. 2.1. Договору за Договором виконавець зобов`язується надати замовнику та визначеним ним користувачам послуги коворкінгу, на умовах та в порядку, передбаченому Договором та цими Умовами, а замовник зобов`язується своєчасно оплатити ці послуги. Пунктом 3.5. Договору визначено, що виконавець зобов`язаний забезпечувати безперешкодну можливість користування послугами, для чого забезпечити безперешкодний допуск на територію надання послуг замовнику та користувачам, безперешкодне отримання послуг. Відповідно до п. 3.8. Договору замовник має право безперешкодно отримувати усі послуги у відповідності по цього Договору. Умовами п. 4.2 Договору визначено, що розмір щомісячної плати за послуги складає 7000,00 грн. При цьому, відповідно до п. 4.3 Договору замовник не сплачує жодних інших платежів, крім тих, які встановлені даним Договором. Згідно з п. 4.4 Договору в рахунок забезпечення виконання замовником зобов`язань за цим Договором (покриття можливих збитків та/або будь-яких інших додаткових витрат, пов`язаних з невиконанням та/або неналежним виконанням зобов`язань Замовника за цим Договором та/або штрафів) замовник сплачує виконавцю гарантійний платіж у розмірі місячної плати за надання послуг коворкінгу протягом 1 (одного) робочого дня з дати укладення Договору. Судом встановлено, що на виконання умов договору 24.09.2021 року позивач сплатила на рахунок відповідача гарантійний платіж в розмірі 7000,00 грн. (а.с. 18). 23.02.2022 року позивач сплатила попередню оплату у розмірі 7000,00 грн. за послуги за договором за наступний місяць - за березень 2022 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що акти надання послуг за березень-травень 2022 року відсутні. 23.05.2022 року позивачем отримано лист з електронної адреси [INFO] з повідомленням про дострокове припинення договору надання послуг коворкінгу за адресою [ADDRESS] , з ініціативи ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» у зв`язку із достроковим припиненням договору оренди приміщення між ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» та власником приміщення, яке відбулось із ініціативи власника приміщення (а.с. 20-21). 03.06.2022 року між відповідачем та позивачем підписано акт приймання-передачі майна, за яким Договір № 2409-002 від 24.09.2021 року було припинено з дати підписання акту. Встановлено, що сплачений позивачем гарантій платіж у розмірі 7000,00 грн. останній не повернуто, так само як і 7 000,00 грн., що сплачені позивачем як попередня оплата за послуги за березень 2022 року. 12.06.2022 року позивачем надіслано на електронну пошту ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» з електронної пошти natalvk@ukr.net реквізити для повернення гарантійного платежу, за послуги коворкінгу за березень 2022 року, які не були надані (а.с. 22-23). На вказаний лист ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» не було надано відповідь, гарантійний платіж та оплату за березень не повернуто на її рахунок протягом 30 банківських днів з дати отримання банківських реквізитів. 12.07.2022 року представником позивача було надіслано на адресу ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент» претензію на суму 14 000,00 грн. Згідно відомостей Укрпошти відправлення № 0505085510511 не вручено (а.с. 24-31). 27.07.2022 року представником позивача надіслано претензію на електронну адресу ТОВ «Київ Бізнес Девелопмент. Відповідь на вказану претензію також відсутня. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 , ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується у ст. 3 ЦК України. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Статтею 905 ЦК України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативними актами. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України). Такі зобов`язання змінюються або припиняються з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або не обумовлено характером його зміни. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за надані послуги, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 530, 611 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги умови договору, укладеного між сторонами, а також те, що встановлено факт ненадання відповідачем позивачеві послуг протягом березня-травня 2022 року, що відповідачем не спростовано доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, виходячи з того, що сплачений позивачем гарантій платіж у розмірі 7 000,00 грн. не повернуто як то визначено умовами договору, так само як і 7 000,00 грн., що сплачені позивачем як попередня оплата за послуги за березень 2022 року, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для його задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У відповідності до квитанції № 37963 від 21.08.2019 року позивачем за подання відповідного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.. Витрати на правничу допомогу, надану позивачу, становлять 5 000,00 грн. З огляду на викладене, з урахуванням ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд надходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача суми судового збору у розмірі 992,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved