Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з позовною заявою 16 березня 2022 року, в якій просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] за період з лютого 2019 року по лютий 2022 року в розмірі 6976 грн. 77 коп., інфляційні втрати 985 грн. 90 коп., 3% річних 369 грн. 63 коп.; стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору 2481 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу та надає мешканцям району послуги з утримання будинку і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , до якого послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій надавались безперебійно (за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем) протягом періоду з 01 листопада 2013 року, із нарахуванням щомісячно згідно із загальною площею квартири. Формування тарифів на послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється по кожному будинку окремо, відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Щомісячні нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснюються у відповідності до Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14 грудня 2011 року № 416, що діяли до 30 квітня 2017 року, та Рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 178 від 12 квітня 2017 року, яким затверджені тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01 травня 2017 року, та у відповідності до умов договору з 01 листопада 2018 року. Перелік послуг, які повинні надаватись для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №231 від 10 травня 2017 року. Відповідачі не укладали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ТОВ «Житлосервіс-КР», що не звільняє їх від обов`язку сплачувати вартість таких послуг. У зв`язку з тим, що відповідачі не виконують свого зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, за період з лютого 2019 року по лютий 2022 року виникла заборгованість в сумі 6976 грн. 77 коп., на яку ТОВ «Житлосервіс-КР» в порядку ст.625 ЦК України нараховано збитки у вигляді інфляційних втрат 985 грн. 90 коп. та 3% річних 369 грн. 63 коп. Оскільки в добровільному порядку наявну заборгованість [PERSON] та [PERSON] не погашають, тому представник позивача, діючи в інтересах ТОВ «Житлосервіс-КР», просить стягнути її з відповідачів солідарно в примусовому порядку. Ухвалою суду від 18 травня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.18). Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» Тетера О.В. правом на участь в судовому засіданні не скористався, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, викликалися неодноразово у встановленому законом порядку, у тому числі в порядку ст.128 ч.11 ЦПК України, протягом визначеного строку відзив на позов не подали. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «Житлосервіс-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та надає мешканцям району послуги з утримання будинків і прибудинкової території, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується укладеним 08 червня 2018 року між ТОВ «Житлосервіс-КР» та співвласниками будинку [ADDRESS] договором про надання послуг з управління будинком за вказаною адресою. До 08 червня 2018 року надання таких послуг здійснювалось ТОВ «Житлосервіс-КР» на підставі договору від 13 вересня 2013 року, укладеного між управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «Житлосервіс-КР». [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , зокрема [PERSON] з 04 жовтня 1994 року, а [PERSON] з 24 квітня 1986 року і на момент ухвалення рішення, що слідує з довідок Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №5596 від 12 травня 2022 року, №4394 від 04 квітня 2022 року (а.с.16, 17), а відтак в розумінні ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами послуг, що надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» за даною адресою. Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем\~(крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ч.3 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Так, формування тарифів на послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] з 08 червня 2018 року здійснюється відповідно до договору про надання послуг та додатку до нього ціна на послуги з управління багатоквартирними будинками Саксаганського району та перелік складових послуг (а.с.6-7, 8). Відповідно до п.8 договору від 08 червня 2018 року (а.с.6-7), ціна послуги становить 5,1236 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення у будинку, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників будинку, у тому числі: витрати на утримання і проведення ремонту спільного майна будинку та прибудинкової території 4,8236 грн./кв.м., винагорода управителеві 0,30 грн./кв.м. З матеріалів справи вбачається, що за адресою: [ADDRESS] за період з лютого 2019 року по лютий 2022 року виникла заборгованість в сумі 6976 грн. 77 коп., яку відповідачами жодного разу в межах цього періоду не погашено. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9), доказів на спростування якого відповідачами суду не надано. У відповідності зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в попередній редакції Закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг боржник несе відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.160 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Надавши юридичну оцінку наявному розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеному позивачем (а.с.9), перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за період з 01 лютого 2019 року по 01 січня 2022 року розрахована вірно і складає 6976 грн. 77 коп., з яким суд погоджується, доказів на його спростування відповідно до ст.ст.77-78 ЦПК України відповідачами суду не надано. Оскільки у зв`язку із несплатою відповідачами вартості отриманих житлово-комунальних послуг позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, станом на 14 лютого 2022 року позивачем на суму заборгованості відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховані інфляційні втрати в сумі 985 грн. 90 коп., та 3% річних 369 грн. 63 коп. Надані позивачем розрахунки не викликають у суду сумнівів в їх вірності. Враховуючи, що відповідно до ст.322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між\~відповідачами і\~позивачем існували\~договірні відносини, враховуючи доведеність заявленого позивачем розміру заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути у рівних частинах з відповідачів, кожного окремо, на користь позивача по 1240 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1), оскільки солідарне стягнення судового збору положеннями ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» не передбачене.

Outcome: approved