Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 28.04.2018 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 372. На обґрунтування позову зазначила, що 28.04.2018 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що в травні 2022 року між нею та відповідачем склалися неприязні відносини на ґрунті різних поглядів на життя та психологічній несумісності і з цього часу між ними відсутні будь-які шлюбні відносини. Подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час вони не мають, поділ вирішувати будуть добровільно. За домовленістю між нею та відповідачем син залишиться проживати з нею. Вказала, що примирення між нею та відповідачем неможливе. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність. В заяві вказала, що дитина буде проживати з нею. Шлюбні відносини з відповідачем не підтримують з червня 2022 року. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що з позовом згодний, просив розгляд справи проводити у його відсутність. В заяві вказав, що дитини буде проживати з матір`ю. Шлюбні відносини з позивачкою припинені у червні 2022 року. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.04.2018 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що в червні 2022 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин вказують непорозуміння, протилежні погляди на сім`ю, ведення домашнього господарства. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. За домовленістю сторін дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає\~заходів щодо\~примирення подружжя,\~якщо це\~не суперечить\~моральним засадам\~суспільства.\~В ході\~розгляду справи\~сторонами клопотання\~про надання\~їм часу\~для примирення\~не заявлялися.\~ Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved