Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

В жовтня 2021 року представник скаржника - адвокат Шаповалов А.М. звернувся до суду з заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) судових витрат, понесених скаржником на правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Посилається на те, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року у справі № 758/14676/18 скаргу [PERSON] на постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шемберко О. П. про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами - задоволено частково. Однак, при ухваленні зазначеного рішення, судом не вирішено питання щодо судових витрат на правову допомогу. У судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, представник скаржника у своїй заяві просив розглядати заяву за його відсутності та відсутності скаржника, просив ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу. Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлено у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглядати заяву за відсутності сторін та вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.02.2022 року у справі № 758/14676/18 за скаргу [PERSON] на постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шемберко О. П., про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами - задоволено частково. Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Відповідно до ч. ч. 1, 3ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 246 ЦПК України - якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Відповідно до п.3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що представником позивача скаржника - адвокатом Шаповаловим А.М. при зверненні до суду зі вказаною скаргою не наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які скаржник очікував понести у зв`язку із розглядом справи. Проте, незважаючи на відсутність в додатках до скарги попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат скаржником заявлено вимогу про стягнення солідарно з Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на користь скаржника судових витрат у справі. До скарги долучено копію Договору про надання професійної правничої допомоги від 17.08.2021 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «А-АДВОКАТ», оригінал ордеру на надання правничої (правової допомоги) від 14.09.2021 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. При цьому у судових засіданнях представником скаржника та скаржником до закінчення розгляду скарги не було зроблено усної чи письмової (в процесуальних документах) заяви про розподіл судових витрат та подання доказів на їх підтвердження. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Крім того, згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Письмові матеріали справи не містять відомостей про те, що скаржником чи представником скаржника в ході розгляду справи було зроблено в письмовій чи в усній формі заяву про те, що докази про підвердження суми витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Ураховуючи те, що до першої заяви по суті спору, а саме: скарги на постанову державного виконавця, скаржником не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу, які скаржник поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також, враховуючи факт, що скаржник та його представник не зробили у письмовій чи усній формі заяву про те, що докази про підвердження суми витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ст. 134 ЦПК України суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Outcome: dismissed