Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

31 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 09.08.2008 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, сторони не проживають разом тривалий час, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сім`я фактично припинила своє існування. Разом із тим, вказала, що діти проживають разом із нею, а тому основні витрати на утримання дітей покладаються на неї. Крім цього, витрачає значні кошти на підтримку свого здоров`я, оскільки хворіє невиліковною хворобою « [PERSON] », що не дає їй можливості працювати повний робочий день. Стверджує, що відповідач є особою, працездатного віку, інших дітей на утримані у нього немає, отримує стабільний дохід, працюючи неофіційно, а тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень (тобто по 3000 гривень на кожну дитину) до досягнення ними повноліття. 03.11.2022 представник відповідача адвокат Нужда С. Ф. подала відзив на позовну заяву у якому зазначила, що відповідач позовні вимоги визнає частково зокрема 1500 гривень на кожну дитину. Стверджує, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату у товаристві з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД», у розмірі 6500 гривень, тому на її думку заявлені вимоги є неможливими, а розмір щомісячного доходу відповідача дозволяє сплачувати 3000 гривень на двох дітей. Щодо стану здоров`я відповідача, зазначила, що згідно висновку МРТ у відповідача наявний розрив медіального та латерального менісків, гіпертрофічний бурсит надколінникової сумки та синовіт. Окрім цього, разом і відповідачем проживає його матір, у якої теж наявне захворювання, що потребує постійних витрат. При цьому,\~вказала,\~що позивачем\~не надано\~доказів того, що відповідач ухиляється від свого обов`язку, не надано доказів того, що у позивача об`єктивно не вистачає коштів на утримання та забезпечення дітей та доказів обґрунтування потреб дітей саме у розмірі аліментів, який складає 6 000 гривень. Водночас, відповідач несе витрати пов`язані із розвитком дітей. Зокрема, син відвідує дитячо-юнацький футбольний клуб «Чемпіон», починаючи з 2015 року по теперішній час. Щомісячну оплату членських внесків здійснює особисто відповідач. Окрім того, у січні 2022 року [PERSON] відвідував навчально-тренувальний організований футбольним клубом «Рух» (м. Львів). На підставі наведеного, просила позовну заяву задовольнити частково, стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 гривень на кожну дитину. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07.09.2022 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача адвокат Заводовська М. Л., зазначила, що позовні вимоги підтримує та коштів окрім тих, що надається на оплату гуртка відповідач не надає, власних доходів у позивача зараз немає, а є витрати, які неможливо документально підтвердити. Представник відповідача адвокат Нужда С. Ф. у судовому засіданні підтримала позицію викладену у відзиві, посилаючись на те, що матеріалів відзив долучено докази, що підтверджують фізичні обмеження щодо фізичної роботи відповідача. Також висловила сумніви щодо частини доказів, наданих позивачем. Зокрема вказала, що частини наданих копій чеків є нечитабельними, купувалися речі, які не мають відношення до дітей (труси чоловічі розміру LX). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2008 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Великоходачківській сільській раді Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 09.08.2008 Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.07.2009 року Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.10.2013 року Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Діти сторін проживають разом із позивачем, про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №273, видана Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 25.07.2022. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідачем цей факт не заперечується. Також установлено, що дійсно [PERSON] офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату у товаристві з обмеженою відповідальністю «Лерсен ЛТД», у розмірі 6500 гривень, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17.10.2022. Суд приймає до уваги доводи відповідача щодо його обмежень фізичного навантаження, як вбачається із висновку МРТ правого колінного суглобу від 21.06.2016 у [PERSON] наявний розрив медіального та латерального менісків, гіпертрофічний бурсит надколінникової сумки та синовіт. Поряд із цим, позивачем не заперечувався той факт, що відповідач сплачує членські внески, за відвідування сином [PERSON] дитячо-юнацького футбольного клубу «Чемпіон», про що свідчить відповідь на адвокатський запит №1 від 03.11.2022. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Діти фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст.13, 81\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 9 ст. 7 СК України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, суд вважає доречними доводи представника відповідача про те, що позивачем не доведено доказами відсутності у неї доходів та сплати ним членських внесків за відвідування футбольного клубу. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи указані обставини, матеріальне становище платника аліментів, визначені ст. 182 СК України обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, у зв`язку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу, враховуючи потреби дітей, матеріальне становище сторін, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою покладається як на матір, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення кожною дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що змінений розмір аліментів на утримання дітей, є більшим мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, визначеного законом, і буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в більшому розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 25 серпня 2022 року. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: partial