Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони по справі зареєстрували шлюб 09.11.1985 в Завійській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27. Від спільного проживання народилися діти, які на даний час повнолітні. Причиною розлучення є різні погляди на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Як наслідок, шлюб просить розірвати, а прізвище залишити « [PERSON] ». Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, після розлучення залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнав, просить шлюб розірвати. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 09.11.1985 в Завійській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27 (а.с. 3). Причиною розлучення є те, що подружнє життя не склалося, між сторонами часто виникали непорозуміння, що призвело до формальності шлюбних відносин. Згідно із ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Подружжя міцної сім`ї не створило, припинили шлюбні відносини, миритись не бажають. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка в позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити « [PERSON] ». В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved