Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 36568,60 грн., що еквівалентно 1000 доларів США станом на дату подання позову за офіційним курсом НБУ, посилаючись на те, що позивачем на виконання укладеного між сторонами попереднього договору було передано відповідачу грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, що станом на 18.02.2022 року еквівалентно 28490 грн. Однак в подальшому будинок та земельна ділянка не були продані відповідачем позивачу, договір купівлі-продажу сторонами не був укладений і відповідач відмовилась повертати позивачу отримані від нього кошти. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.09.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позов не надала. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.02.2022 року між [PERSON] (далі по тексту продавець) та [PERSON] (далі по тексту покупець) був укладений попередній договір про укладення договору купівлі-продажу, посвідчений нотаріально. Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору сторони зобов`язалися в майбутньому після повного розрахунку до 19 квітня 2022 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1795, кадастровий номер 1822085900:03:002:0068, яка розташована за адресою: [ADDRESS] за яким [PERSON] буде продавцем, а [PERSON] покупцем майна. Згідно з п. 2.2. вказаного договору для підготовки документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу та на підтвердження дійсності намірів придбати вищевказане майно, в якості завдатку Сторона 2 (в майбутньому покупець) передає Стороні 1 (в майбутньому продавець) грошову суму в розмірі 28490 грн, що станом на 18.02.2022 року еквівалентно 1000 доларів США. Відповідно до умов вищевказаного договору [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, що станом на 18.02.2022 року еквівалентно 28490 грн. Пунктом 2.3. договору передбачено, що повний розрахунок буде зроблено до підписання договору купівлі-продажу тобто до 19.04.2022 року. Разом з тим, договір купівлі-продажу у встановлений в попередньому договорі строк між сторонами не був укладений. 04.08.2022 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію про повернення коштів за попереднім договором, в якій просив протягом десяти календарних днів з моменту отримання претензії повернути кошти у розмірі 39000 грн., що станом на 04.08.2022 року еквівалентно 1000 доларів США. Однак відповідач відмовилась повертати зазначену суму позивачу, про що вказала в своєму листі від 26.08.2022 року. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов`язання випливає із договору, укладеного сторонами. Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року №6-176цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами у справі не був укладений, передана [PERSON] [PERSON] грошова сума в 1000 доларів США, є авансом, який підлягає поверненню позивачу та станом на день подання позову до суду 16.09.2022 року за офіційним курсом НБУ в еквіваленті складає 36568,60 грн. Посилання відповідача у листі від 26.08.2022 року на те, що саме з вини позивача сторони не уклали основний договір, а тому позивач втратив право вимагати повернення коштів, є безпідставними, оскільки сума грошових коштів, що за своєю правовою природою є авансом, підлягає поверненню особі, яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. Враховуючи вищенаведене, позові вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved