Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та Селянське (фермерське) господарство «Вершина» через представника - адвоката Лисенка В.С. 09.09.2022 звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 14.10.2019 в м. Києві на перехресті вул. Западинська та вул. Вишгородська сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить Селянсько (фермерському) господарству «Вершина», під керуванням водія [PERSON] . Працівниками патрульної поліції складено протокол про порушення останнім правил дорожнього руху. Не вбачаючи в своїх діянь порушень [PERSON] звернувся за правовою допомогою та уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Лисенком В.С. та в подальшому договір із експертною організацією для проведення автотехнічної експертизи для встановлення порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулася ДТП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2020 провадження у справі відносно [PERSON] закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В подальшому адвокатом Лисенком В.С. складено, а [PERSON] надіслано до Управління патрульної поліції м. Києва заяву про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за фактом скоєння ДТП 14.10.2019. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03.08.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, провадження у справі закрито через закінчення строків для притягнення до адміністративної відповідальності. Після настання ДТП Селянсько (фермерське) господарство «Вершина» уклало договір з ТОВ Український експертний центр «Експерт-Сервіс Авто», який склав звіт про оцінку вартості збитку завданого автомобіля. Відповідно до даного звіту матеріальний збиток становить 90749,54 грн. Зазначають, що в результаті порушень правил дорожнього руху [PERSON] завдані матеріальні збитки [PERSON] у розмірі 19000, 00 грн., які складаються з: 7000,00 грн. - витрати за надання правової допомоги у межах справ про адміністративне правопорушення згідно з договором про надання правої допомоги, укладеним з адвокатом Лисенком В.С.; та 12000,00 грн. - витрати за проведення автотехнічної експертизи згідно договору з ПП «Наукова-дослідна лабораторія судових еспертиз». Окрім того, просять стягнути з відповідача на користь СФГ«Вершина» матеріальні збитки які складаються з: 2500,00 грн - витрати на проведення оцінки матеріальних збитків; та 90749,54 грн. - матеріальний збиток, визначений звітом про оцінку автомобіля. Стягнути з відповідача судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022 справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 21.09.2022 надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 23.09.2022 відкрито провадження по справі, визначено що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 01.11.2022. Не погоджуючись з пред`явленими позивачем вимогами, 19.10.2022 відповідач, в порядку ст. 178 ЦПК України, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки позивач [PERSON] просить стягнути витрати на надання правової допомоги та витрати на проведення автотехнічної експертизи, що проведені у межах справи про адміністративне правопорушення, що є судовими витратами. Такого способу захисту як стягнення понесених судових витрат в справі про адміністративне правопорушення за позовними вимогами законодавством не передбачено. Заявлені вимоги пред?явлені до неналежного відповідача і не є матеріальними збитками в розумінні чинного законодавства, а є видом судових витрат понесених в справі про адміністративне правопорушення, і відповідно їх відшкодування не може бути покладено на нього за позовними вимогами в даній справі. Щодо позовних вимог СФГ «Вершина» вказує, що його цивільно-правова відповідальність застрахована в Страховій Компанії «Київ РЕ», тому відшкодування майнової шкоди в межах страхової суми 100000,00 грн. покладається саме на страховика. Оскільки розмір завданої шкоди не перевищує суми страхового відшкодування він не несе відповідальності перед позивачем, оскільки застрахував свою відповідальність в страховій компанії. Посилання позивачів, що страхова компанія перебуває у неплатоспроможному стані не є підставою для пред?явлення даних позовних вимог до нього, оскільки є право звернення до МТСБУ. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив задовольнити з підстав та мотивів заявлених у позовній заяві. На запитання суду повідомив, що автомобіль відремонтований. Замінні деталі двері передні та задні, які підлягали заміні не збереглися. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суду зазначив, що в день ДТП повідомив страхову компанію про страховий випадок. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.10.2019 в м. Києві на перехресті вул. Западинська та вул. Вишгородська сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить Селянсько (фермерському) господарству «Вершина» під керуванням водія [PERSON] .В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Не погоджуючись з складеним працівниками поліції протоколом [PERSON] , звернувся до адвоката за наданням правової допомоги. 31.10.2019 між [PERSON] та адвокатом Лисенком В.С. укладено Договір № Г07/20-1, за умовами якого адвокат зобов?язався надавати послуги з правової допомоги. Згідно попереднього розрахунку судових витрат згідно договору № Г 07/20-1 про надання правової допомоги від 31.10.2019 року та акту про надання послуг № 07/20-1 про надання правової допомоги вартість наданих адвокатом послуг склала 7000,00 грн. 13.12.2019 [PERSON] звернувся до ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» зі заявою щодо проведення автотехнічної експертизи. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № б/н за проведення автотехнічної експертизи [PERSON] сплачено 12000,00 грн. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2020 провадження по справі відносно [PERSON] закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушенні. Для встановлення вини особи винної вчиненні ДТП, яке мало місце 14.10.2019, [PERSON] 10.09.2020 звернувся до Управління патрульної поліції у м. Києві зі заявою, в якій просив скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за фактом скоєння ДПТ. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03.08.2022 провадження по справі відносно [PERSON] про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. Після настання ДТП Селянсько (фермерсько) господарство «Вершина», як власник пошкоденого автомобіля уклав з ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» договір про проведення оцінки вартості майна від 12.03.2021. Згідно Звіту № 26-А про оцінку автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , складеного 14.03.2021 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Skoda», в результаті його пошкодження при ДТП складає 90749, 54 грн. Як вбачається з полісу № АО/0534053 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час скоєння ДТП застрахована у Страховій компанія «Київ РЕ». Сума відшкодування шкоди завданої майну становить 100000 грн (а.с.53). Жодних доказів звернення позивача СФГ «Вершина» до страховика «Київ РЕ» щодо виплати страхового відшкодування матеріали справи не містять. Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування відповідачем, як особою винною в ДТП збитків позивачу [PERSON] у вигляді понесених витрат на правничу допомогу та експертне дослідження в межах справи про адміністративне правопорушення та матеріальної шкоди СФГ «Вершина», як власника пошкодженого транспортного засобу. Нормативне обґрунтування та мотиви суду. Щодо заявлених позовних вимог [PERSON] , суд виходить з наступного. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною першою статті 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Витрати, зокрема, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв`язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. Суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальних збитків у вигляді витрат на правову допомогу та витрат на проведення експертизи, які понесені позивачем у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки дані витрати, не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень ЦК України, вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні. Аналогічні висновки містяться у п. 6.19 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 зазначено, що процесуальні витрати, понесені у судовому провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову; такі витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством. Дані висновки в силу положення ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Щодо заявлених вимог СФГ«Вершина» суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). У ст. 1 ЗУ «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам у наслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, зокрема й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала цю шкоду, у загальному порядку. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавала шкоди у передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону). Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року (справа № 755/18006/15-ц), яка визначила, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правої відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), яку застосовує суд до спірних правовідносин. Як вбачається зі звіту про оцінку автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Skoda», в результаті його пошкодження при ДТП складає 90749, 54 грн., з яких 72906,94 грн - вартість відновлювального ремонту, 17842,60 грн - втрата товарної вартості (а.с.14-25). Враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у СК «Київ РЕ», то саме страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому шкоду, з огляду на ліміт відповідальності страховика 100000 грн. Доказів щодо звернення до страховика зі заявою про виплату страхового відшкодування, недостатність суми страхового ліміту на погашення майнової шкоди позивачем не надано. Отже, на підставі викладеного приходжу до переконання про відмову позивачу СФГ «Вершина» в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про стягнення заподіяної в результаті ДТП шкоди в сумі 72906,94 грн. Окрім того, суд звертає увагу, що в судовому засіданні позивач повідомив що транспортний засіб ним було відремонтовано проте відомості щодо вартості проведеного ремонту відсутні. Також позивач повідомив суд, що в нього відсутні запасні частини, які відповідно звіту підлягали заміні, зокрема праві двері передня та задня, вартістю 50150,88 грн. Зважаючи на заперечення сторони відповідача, щодо доцільності заміни дверей на яких були лише подряпини, та відсутність відомостей щодо їх залишкової вартості. Згідно положення п. 32.7 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно звіту про оцінку автомобіля «Skoda», державний номерний знак [NUMBER] , розмір втрати товарної вартості становить 17842,60 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача СФГ «Вершина». Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Як вбачається з полісу № АО/0534053 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована у Страховій компанія «Київ РЕ». Ліміт відповідальності становить 100000,00 грн, франшиза 2000,00 грн. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь СФГ «Вершина» франшизи в сумі 2 000 грн. підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що позивачем СФГ «Вершина» були понесені також витрати за проведення експертної оцінки збитків у розмірі 2500,00 грн. Відтак, загальний розмір завданого збитку від дорожньої транспортної пригоди, який слід стягнути з відповідача на користь СФГ «Вершина» становить 22342, 60 грн., яка складається з: 17842,60 грн - втрата товарної вартості, 2000,00 грн - франшизи та 2500,00 грн- витрати понесені за проведення експертної оцінки. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи позивачем [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а.с. 5). З урахуванням того, що судом відмовлено у задоволенні вимог [PERSON] тому витрати зі сплати судового збору не підлягають компенсації за рахунок відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем СФГ «Вершина» судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь СФГ«Вершина» компенсацію судових витрат пропорційно задоволеним вимогам в сумі 595,00 грн. (виходячи щ розрахунку 22342,60 х 2481,00 ?93249,54). Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що 26 серпня 2022 року між СФГ «Вершина» та Лисенком В.С. укладено договір № Г08/22 про надання правової допомоги від 26 серпня 2022 року, за умовами якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати правову допомогу. Згідно Акту про надання послуг згідно договору № Г08/22 про надання правової допомоги від 26.08.2022 року зазначено виконано роботи (надані послуги) адвокатом. Загальна вартість наданих адвокатом та прийнятих позивачем послуг складає 5100 грн. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 122 від 31 серпня 2022 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 30 серпня 2022 року сплачено за послуги адвокату Лисенку В.С. грошові кошти в розмірі 5100,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07. 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, а також ураховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача СФГ «Вершина» витрат на правничу допомогу у розмірі 5100,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial