Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Акціонерне товариство "Оператор\~газорозподільної системи\~"Чернігівгаз"звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 1 січня 2020 року по 31 липня 2022 року в розмірі 3 513,58 грн, інфляційні втрати в розмірі 244,71 грн, три відсотки річних в розмірі 60,52 грн та суму сплаченого судового збору 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] та є споживачем\~послуг з\~розподілу природного\~газу з\~відкритим абонентським\~рахунком №\~ [NUMBER] ,\~оскільки 19\~березня 2019\~року підписав\~заяву про\~приєднання до\~умов договору\~розподілу природного\~газу (для\~побутового споживача).\~Своїх обов`язків\~по оплаті\~за розподілений\~йому природний\~газ [PERSON] \~не виконує,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~22\~серпня 2022\~року виникла\~заборгованість за\~вказану послугу\~за період\~з 1\~січня 2020\~по 31\~липня 2022\~року у\~сумі 3513,58\~грн,\~інфляційні втрати\~у сумі\~244,71\~грн та\~3%\~річних у\~сумі 60,52\~грн,\~які і\~просить стягнути\~позивач.\~ Ухвалою судді від 8 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 6 жовтня 2022 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] не визнає позовні вимоги та пояснює, що дійсно 19 березня 2019 року між ним та АТ "Оператор\~газорозподільної системи\~"Чернігівгаз"було укладено договір про постачання газу шляхом підписання Заяви-приєднання до умов договору-розподілу природного газу. З 01.2020 року введена оплата за розподіл (доставку) природного газу для споживачів за тарифом встановленим регулятором, що сплачується як добуток 1/12 річної замовленої потужності згідно постанови НКРЕ КП № 3038. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю потреби у споживанні газу з жовтня 2020 року [PERSON] припинив використовувати природний газ для власних потреб. Так, за його заявою працівниками АТ "Оператор\~газорозподільної системи\~"Чернігівгаз"були демонтовані всі газові прилади в будинку, лічильники газу та частина газопроводу на вводі, а сам ввід газопроводу був опломбований, про що було складено акт про відключення об`єктів газопостачання. Згідно Акту від 7 жовтня 2021 року повністю припинено газопостачання будинку за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на це, навіть після припинення газопостачання позивач продовжував здійснювати нарахування вартості послуг з розподілу природного газу. Згідно рахунку № 1500129690 від 7 грудня 2021 року станом на листопад 2021 року рахується переплата у сумі 766,99 грн. Контрольні покази газового лічильника в будинку згідно Акту № 904 станом на 7 жовтня 2021 року становлять 30469,97 м3. Крім того, з 19 грудня 2020 року по 31 серпня 2022 року на території України установлено карантин. Позивач в порушення норм Законів нараховував [PERSON] інфляційні втрати та 3% річних на суму боргу у період дії карантину, та проводив примусове стягнення в період дії воєнного стану, що є порушенням діючого законодавства. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] просить відмовити АТ "Оператор\~газорозподільної системи\~"Чернігівгаз"\~в задоволенні\~позовних вимог\~в повному\~обсязі та\~стягнути з\~позивача витрати\~на професійну\~правничу допомогу. 17 жовтня 2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просять задовольнити позовні вимоги АТ "Чернігівгаз" до [PERSON] , викладені в позовній заяві в повному об`ємі, посилаючись на наступне. Відповідач у відзиві вказує, що за його адресою станом на листопад 2021 року рахується перепалата за газопостачання у сумі 766,99 грн, тобто робить висновок, що такі категорії як "розподіл природного газу" та споживання природнього газу є тотожними, і отже, якщо він припинив споживати природний газ, то послуги з розподілу природного газу йому не надаються. Питання, пов`язані з постачанням природного газу не відносяться до сфери діяльності АТ "Чернігівгаз". Відповідач стверджує, що розірвав договір розподілу природного газу, хоча доказів ні про розірвання, ні про виявлення наміру про його розірвання. [PERSON] не звертався із заявою про розірвання договору розподілу природного газу, а отже нарахування за послуги з розподілу природного газу [PERSON] проводяться відповідно до вимог Кодексу ГРМ та Типового договору розподілу природного газу. Інфляційні збитки та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання окремо передбачено ст. 625 ЦК України і за своєю природою не є штрафними санкціями. Твердження [PERSON] щодо порушення норм законодавства України щодо оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану є безпідставним та не відповідає дійсності, оскільки в розрахунку 3% річних та інфляційні збитків в підсумковій колонці - Сума - за період з березня 2022 року зізначені нулі, а отже і 3% річних і інфляційні збитки [PERSON] за період починаючи з березня 2022 року фактично не нараховані. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 частини 1 статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання гарячої води та ін. Згідно з п. 5 ч. 2. ст. 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 12 грудня 2017 року. (а.с. 10-13) Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, а також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2016р. № 2494. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Пунктом 3, 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуваннямстатей 633,634,641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. ТОВ «Чернігівгаз Збут» є постачальником природного газу у м. Чернігові та Чернігівській області. Факт приєднання [PERSON] до умов Типового договору підтверджується заявою про приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), яка підписана споживачем 19 березня 2019 року. Відповідно до заяви про приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), яка підписана споживачем, на об`єкті споживача за адресою: [ADDRESS] , наявні такі газові прилади: котел 1 шт., плита газова - 1 шт.; газова колонка - 1 шт. Відповідно до акту №904 від 7 жовтня 2021 року в будинок за адресою: [ADDRESS] було припинено газопостачання. Відповідно до абз.11 п.5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. За п.9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача. Відповідач із заявою до позивача про припинення розподілу природного газу на його об`єкт за адресою: [ADDRESS] , не звертався, а отже, не зважаючи на не споживання природного газу, відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем, оскільки відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу. 10 січня 2022 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було видано судовий наказ за заявою АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" щодо стягнення із [PERSON] заборгованості за послуги розподілу природного газу за період з 01.12.2020 по 30.11.2021 року в розмірі 2901 грн 04 коп, втрат від інфляції в розмірі 124,64 грн, 3 відсотки річнихв розмірі 44,40 грн, 227,00 грн судового збору. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 1 лютого 2022 року судовий наказ по справі № 748/3213/21, провадження № 2-н/748/8/22, виданий 10 січня 2022 року було скасовано за заявою [PERSON] . Згідно з наданими позивачем розрахунком заборгованість відповідача [PERSON] за послугу розподілу природного газу за період з 1 січня 2020 року по 31 липня 2022 року становить 3 513 грн 58 коп. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послугу розподілу природного газу. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційні втрат та 3-х відсотків річних суд вважає наступне. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відзиві\~відповідач посилається\~на Постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 щодо установлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та на п.п.4 п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ, згідно з яким на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Разом із тим, згідно постанови Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18 формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою і на ці суми положення Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року не поширюється. Щодо посилання відповідача на Постанову КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою визначено, щодо заборони в умовах воєнного стану нарахування та стягнення інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, то суд не бере їх до уваги, оскільки, як вбачається з розрахунку інфляційних збитків позивача та трьох відсотків річних, ці виплати нараховані позивачем за період з 21 січня 2020 року по 23 лютого 2022 року (починаючи з 24 лютого 2022 року - сума до виплати 0 грн), тобто до введення на території України воєнного стану. Отже, враховуючи наведене, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, в межах заявлених вимог, суд вважає позов в цій частині також обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2481 гривень в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved