Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в січні 2022 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницька міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що згідно договору купівлі продажу від 13.08.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2973 [PERSON] та [PERSON] являють власниками в рівних долях кожний 47/100 частини будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS] . Іншими співвласниками вищевказаного будинковолодіння являються відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частка яких становить 53/100 частини будинковолодіння по [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що позивачі набули права власності на 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , до них перейшло право користування земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування частини житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.11.2018 року № 1451 позивачам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 884 кв.м, а також для присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки. Вказана обставина обґрунтовується тим, що у відповідності до ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Однак, земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком не була поділена між сторонами в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а також між цими особами не був встановлений порядок користування нею. Таким чином, не зважаючи на те, що частка у житловому будинку належить позивачам та відповідачам на праві спільної власності, із визначенням часток, а також встановився (склався) порядок його користування земельною ділянкою, земельна ділянка фактично знаходиться у спільному користуванні вищезазначених осіб. На сьогоднішній день позивачі, у відповідності до Земельного кодексу України, вирішили оформити земельну ділянку, яка знаходиться під їх 47/100 частки житлового будинку для її цільового використання, тобто для обслуговування житлового будинку. Як показали останні заміри виконані ТОВ «Поділля Інжагробуд» від 24.10.2019 року, практично в користуванні співвласників будинку перебуває земельна ділянка площею 884 кв.м., без визначення меж та розміру земельної ділянки позивачів, на якій розташована 47/100 частки їх житлового будинку, якою вони фактично мають право користуватись з метою обслуговування свого житла, останні не можуть, у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, а також реалізувати своє право на умовах оренди землі, яка знаходиться під їх 47/100 частини житлового будинку та яка необхідна для обслуговування будинку. Таким чином, у відповідності до ч. 4 ст. 120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. У зв`язку з вищенаведеним позивачі звернулися до суду та просили встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,0884 га, згідно кадастрового плану земельної ділянки від 24.10.2019 року виготовленого ТОВ «Поділля Інжагробуд» відповідно до якого: [PERSON] , [PERSON] користуються земельною ділянкою площею 0,0417 га позначеною на плані як ділянка № [NUMBER] заштрихована синім кольором; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користають земельною ділянкою площею 0,0467 га, позначена на плані, як ділянка 2 заштрихована жовтим кольором. Представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують. [PERSON] згідно заяви просить розгляд справи провести без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, позов визнає. Представник Вінницької міської ради надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, при розгляді справи по суті покладається на думку суду. Інші особи в судове засідання не з`явились, однак повідомлялись належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 13.08.2002 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2973 [PERSON] та [PERSON] являються власниками в рівних долях кожний 47/100 частини будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2020 року (цивільна справа № 127/23520/20) Встановлено факт належності договору купівлі-продажу\~47/100 частин будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель у [ADDRESS] , від 13 серпня 2002 року, посвідченого\~приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2973, [PERSON] , [INFO] . Іншими співвласниками вищевказаного будинковолодіння являються відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , частка яких становить 53/100 частини будинковолодіння по [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що позивачі набули права власності на 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , до них перейшло право користування земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування частини житлового будинку. Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.11.2018 року № 1451 позивачам надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 884 кв.м, а також для присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки. З метою оформлення земельної ділянки, позивачі звернулися до ТОВ «Поділля Інжагробуд» для отримання кадастрового плану земельної ділянки. Як показали останні заміри виконані ТОВ «Поділля Інжагробуд» від 24.10.2019 року, практично в користуванні співвласників будинку перебуває земельна ділянка площею 884 кв.м., без визначення меж та розміру земельної ділянки позивачів, на якій розташована 47/100 частки їх житлового будинку, якою вони фактично мають право користуватись з метою обслуговування свого житла, останні не можуть, у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, а також реалізувати своє право на умовах оренди землі, яка знаходиться під їх 47/100 частини житлового будинку та яка необхідна для обслуговування будинку. Згідно зі статтею 81 ЗК України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 120\~ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з частиною другою статті 120\~ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта статті 120\~ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою статті 125\~ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15. У пункті 19 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» судам роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци перший і другий цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень\~ЗК України\~2001\~року громадяни, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно ст.\~337\~ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією часткою земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до п. 1 ст.\~88\~ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена. У відповідності до ст.\~152\~ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту п.п. «е» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебування ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних ділянок, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Позивачі просили встановити порядок користування згідно кадастрового плану земельної ділянки від 24.10.2019 року виготовленого ТОВ «Поділля Інжагробуд» За таких обставин суд вважає за доцільне встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 0,0884 га, згідно кадастрового плану земельної ділянки від 24.10.2019 року виготовленого ТОВ «Поділля Інжагробуд» відповідно до якого: [PERSON] , [PERSON] користуються земельною ділянкою площею 0,0417 га позначеною на плані як ділянка № [NUMBER] заштрихована синім кольором; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користають земельною ділянкою площею 0,0467 га, позначена на плані, як ділянка 2 заштрихована жовтим кольором. Володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, при застосуванні статті 88\~ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або жилий будинок слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості незалежно користування своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Так згідно п.п. 20, 25\~Постанови пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею. Звернути увагу судів на необхідність неухильного додержання вимог\~статті 130 ЦПК\~щодо повного використання можливостей попереднього судового засідання для врегулювання земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів до судового розгляду або забезпечення їх правильного та швидкого вирішення. Сторони зобов`язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, зокрема: у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку: документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце. Так судом в матеріалах справи міститься рішення про її надання. Судом витребувано і оглянуто матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння та матеріали обміру будівельного кварталу, з яких вбачається, що інших рішень щодо вилучення або припинення права користування частиною земельної ділянки не приймалось. Отже, позивачі претендують на встановлення порядку користування земельною ділянкою наданою у порядку визначеному законодавством, що діяло на час прийняття рішення про її надання, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved