Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

03 жовтня 2022 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 15.09.2020 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №979. Шлюбні відносини припинилися з липня 2022 року з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутність взаєморозуміння. Наразі подружжя проживає окремо, господарство ведуть окремо.Від спільного з відповідачем життя неповнолітніх дітей немає. Відповідачка не бажає оформити розірвання шлюбу в органах РАЦСу, у зв`язку з чим, відповідач був вимушений звернутися до суду. Вважає подальше сумісне життя та примирення з відповідачем неможливим і таким, що суперечить інтересам подружжя. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 07.10.2022 року на електронну пошту суду суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі, , просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку. 14.10.2022 року до суду (засобами поштового зв`язку) надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Частиною 2 статті 247\~ЦПК\~України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 24\~СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112\~Сімейного кодексу України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 15.09.2020 року Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №979, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Подружжя не підтримує шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Спільне життя сторін не склалося з причини різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутності взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до п. 2\~ст. 112\~СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1\~ст. 24\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стали різні погляди на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, відсутність взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть господарство окремо один від одного, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК\~України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до\~ст. 235\~ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК\~передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві про розгляд справи без її участі не просила відновлювати її дошлюбне прізвище, а отже суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо зміни прізвища відповідача при винесенні рішення. Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, відповідач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, просив не стягувати з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, залишити за позивачем.

Outcome: approved