Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що матір`ю малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Батьком [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] за заявами матері влаштовані до Центру Соціально-психологічної реабілітації дітей с. Хмільниця Чернігівського району, де перебувають до цього часу. [PERSON] та [PERSON] свідомо тривалий час ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] : не створюють належні житлово-побутові умови для проживання дітей вдома, не займаються їх вихованням, матеріально не утримують, не піклуються про їх здоров`я, моральний та духовний розвиток, не забезпечують здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, не готують дітей до самостійного життя та праці. В зв`язку з вказаним вище комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її сина [PERSON] та доньки [PERSON] та позбавлення [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON] . Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 07.09.2022 року відкрито провадження в даній справі за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 13.10.2022 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник третьої особи Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Представник позивача Корогод Ю.П. в судовому засіданні просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А.А. та представник третьої особи Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева А.Є. позов підтримали. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позов не надали. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 21). Відомості про батька [PERSON] внесені відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.22-23). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 24). Відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.25-26). Відповідач [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 214 від 17 серпня 2022 року (а.с.29). Згідно довідки Дрімайлівського старостинського округу №12/8-07/45 від 08.08.2022 року [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично на території старостинського округу не проживає з серпня 2021 року (а.с.30). З витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини № 4 від 11 червня 2021 року вбачається, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] було попереджено про відповідальність за подальше ухилення від виконання батьківських обов`язків, наслідком якого може бути позбавлення батьківських прав; рекомендовано [PERSON] спілкуватися з працівниками Центру соціально-психологічної реабілітації дітей щодо виховання та розвитку дитини, стану здоров`я, відвідувати дитину в закладі, поліпшити житлово-побутові умови сім`ї; рекомендовано [PERSON] припинити вживання алкоголю, працевлаштуватись, приділяти належну увагу вихованню дитини, спілкуватись з працівниками Центру соціально-психологічної реабілітації щодо виховання та розвитку дитини, стану здоров`я, відвідувати дитину в закладі (а.с.31). Згідно витягу з протоколу комісії з питань захисту прав дитини № 2 від 14 лютого 2022 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки України [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та громадянина України [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , а зареєстрований за адресою: [ADDRESS] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.32). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 04.05.2022 року №33 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та громадянина України [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 33). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за вищевказаною адресою зареєстровані: мати - [PERSON] , баба - [PERSON] , дядько - [PERSON] , сестра - [PERSON] (а.с.28). [PERSON] та [PERSON] по відношенню один до одного є сестрою та братом, що підтверджується довідкою Дрімайлівського старостинського округу № 331 від 10 серпня 2021 року та №89 від 28 січня 2022 (а.с.26-27). Згідно акта обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 14.07.2022 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Будинок складається з трьох кімнат: кухні і двох житлових кімнат площею 55 м. кв.. Опалення пічне, меблів не достатньо, побутова техніка відсутня, є лише телевізор та газова плита. Приміщення занедбане, потребує ремонту, меблі потребують заміни. У приміщенні темно, брудно. Ніхто з членів сім`ї не працює. Стабільного доходу сім`я не має. Присадибне господарство не утримується, город не обробляється. Постільна білизна, дитячий одяг брудний, відсутнє місце для занять. Умови для проживання дитини незадовільні. Кошти на утримання дітей сім`я не має (а.с.57). Відповідно до наказу Служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 17 від 28.05.2015 року малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , постановлено на облік як такого, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків (а.с.37). Згідно наказу Служби у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 07 від 28 лютого 2019 року, малолітню дитину [PERSON] постановлено на облік як таку, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків (а.с.38). Відповідно до наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 03 від 24 лютого 2021 року взято з 24.02.2021 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах і проживають на території Куликівської селищної територіальної громади, та перебували на обліку в службі у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації, згідно з переліком: [PERSON] та [PERSON] (а.с.39). Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №07 від 10 березня 2021 року змінено підставу перебування [PERSON] на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та взято його на облік у зв`язку із жорстоким поводженням з дитиною (а.с.40). Згідно інформації Центру соціальних служб Куликівської селищної ради, сім`я [PERSON] перебувала на обліку ЦСС з 08.07.2015 року. Причиною постановки на облік було неналежне виконання батьком дитини - [PERSON] своїх батьківських обов`язків через вживання алкоголю та низький виховний потенціал матері [PERSON] .. Зважаючи на життєві обставини [PERSON] та її малолітню дитину [PERSON] було направлено на тимчасове проживання до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги, під час перебування в якому написала заяву про тимчасове влаштування її доньки до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, у зв`язку з соціально-побутовими проблемами. Згідно повідомлення Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги № 34 від 13.08.2021 року, 12.08.2022 року [PERSON] було відраховано із Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги за власною заявою та у зв`язку з влаштуванням дитини до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей (с.Хмільниця) (а.с.42-43, 46). При неодноразовому обстежені умов проживання [PERSON] встановлено, що в будинку не створені належні умови для життя і розвитку дитини (а.с.54-56). Згідно повідомлення Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Чернігівської обласної державної адміністрації, 12 березня 2021 року малолітній [PERSON] був зарахований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, малолітня [PERSON] зарахована до закладу з 12.08.2021 року. За час перебування дітей у закладі мати, [PERSON] декілька разів телефонувала адміністрації закладу, проте жодного разу не спілкувалась з дітьми у телефонному режимі, не відвідувала їх, не цікавилась їх життям та здоров`ям, успіхами у навчанні [PERSON] . Жодних посилок, гостинців або речей на адресу закладу не надсилала (а.с.47). 10.12.2021 року Службою у справах дітей виконкому Куликівської селищної ради Чернігівської області [PERSON] було попереджено про те, що в разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків Службою у справах дітей буде порушене питання про позбавлення її батьківських прав (а.с.28). Згідно заяви Відповідача [PERSON] , адресованої начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради, він не заперечує проти позбавлення батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] (а.с.51). За твердженнями позивача Службою у справах дітей проведено бесіду з відповідачем [PERSON] , щодо участі у вихованні його малолітнього сина [PERSON] , в ході якої він повідомив про відсутність можливості забрати та утримувати сина. [PERSON] не має постійного місця роботи, стабільного заробітку, має тимчасові підробітки, у будинку не створені умови для проживання сина, а саме: практично відсутні меблі, постільна білизна, у будинку брудно, відсутній запас продуктів харчування. За час перебування в Центрі соціально-психологічної реабілітації [PERSON] жодного разу не телефонував ні до адміністрації, ні до дитини, не відвідував свого сина, не цікавився його життям і здоров`ям, жодних посилок, гостинців або речей на адресу закладу не надсилав. Сім`ї [PERSON] в період з 22.03.2021 по 13.08.2022 надавались послуги соціального супроводу (а.с.52-53). В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює фахівцем з соціальної роботи центру соціальних служб Куликівської селищної ради. Вона здійснювала супровід родини [PERSON] та [PERSON] та часто бувала в родині. Було багато зауважень щодо стану будинку, де знаходились діти, умови проживання дітей були незадовільні, білизна та одяг дітей завжди були брудні. Умови для прання білизни та одягу в будинку відсутні. Кімната де жила дитина [PERSON] завжди була зачинена, дитина завжди була гола. Дитину до садочка не водили, харчування було незадовільне. 09.03.2021 року [PERSON] привели до дитячого садочка з синцями, за твердженням останнього його побив співмешканець матері [PERSON] .. Батько [PERSON] - відповідач [PERSON] життям та вихованням свого сина не цікавився, ніколи разом з дитиною не проживав. Донька відповідачки [PERSON] . [PERSON] завжди була грязна, голодна. Мати [PERSON] отримувала соціальну допомогу, але гроші витрачала не на дітей. Свідок [PERSON] показав, що є старостою Дрімайлівського старостинського округу. [PERSON] та [PERSON] знає як мешканців с. Дрімайлівка. Зазначив, що останні ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, про дітей не піклуються. [PERSON] виїхала з с. Дрімайлівка в 2021 році. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 1 - 4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідачі з життям дітей не цікавляться, участі у їх вихованні не приймають, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання сином, що свідчить про ухилення ними від виконання своїх батьківських обов`язків і виходячи із положень статей 164 - 167 СК є підставою для позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання яке полягає в тому, наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дітей [PERSON] та [PERSON] і чи немає підстав для попередження відповідачів щодо зміни свого відношення до виховання дітей без позбавлення батьківських прав, суд зауважує наступне. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , не створили належних умов для проживання та виховання дітей, не вирішили питання про повернення дітей в сім`ю і в такій ситуації на думку суду без бажання відповідачів держава позбавлена можливості посприяти їм у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї. Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про малолітніх дітей, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між ними та дітьми, не призведе до відібрання дітей у матері та батька, оскільки вони з ними не проживають протягом тривалого часу. Крім того, позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей на користь законного представника дитини або державної установи, де буде перебувати дитина з огляду на наступне. На даний час опіка над дитиною не встановлена і опікуна не призначено. Представник позивача просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини на користь представника дитини або державної установи. В той же час визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини або установи, є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки. Законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітніми дітьми, які позбавлені батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна. При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана дитина, виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] буде неможливим. . Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Суд також роз`яснює, що після визначення законного представника малолітніх або державної установи, де буде перебувати [PERSON] та [PERSON] , такий не позбавляється права заявити позов про стягнення аліментів на його утримання. З огляду на положення п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial