Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 21 лютого 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 42. У шлюбі в них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Діти проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні. Відповідач є працездатним, виїжджає на заробітки за кордон і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або прибутку від здійснення господарської діяльності, тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей вона визначає у твердій грошовій сумі. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повнолітнього віку, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду від представника позивачки [PERSON] подано заяву, в якій вона просить проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представником відповідача [PERSON] подано заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнають частково та просять стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 2500 гривень, а на утримання дружини у розмірі 1500 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому\~ задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який уклали 21 лютого 2009 року у відділ РАЦСу Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 42. (а.с. 7). За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. Неповнолітні діти проживають разом з [PERSON] та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає та зовсім про них не цікавиться. При розгляді даної справи встановлено, що відповідач працює по найму та виїжджає за межі країни на заробітки, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вимог ч. 4 ст. 84 СК України, слід зазначити, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~\~ Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище самих дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та молодим за віком, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та на утримання дружини у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,60 грн.

Outcome: partial