Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Означені вимоги обґрунтовував тим, що відповідачка являється одинокою матір`ю трьох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Остання не вживає заходів для створення належних умов проживання та виховання дітей, протягом тривалого часу залишає дітей без батьківського піклування. В зв`язку з чим, 09.09.2021 року виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Хмельницької області прийнято рішення про негайне вилучення дітей з влаштуванням їх до КНП «Деражнянська МБЛ» та з подальшим влаштуванням до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик». За повідомленням педіатричного відділення КНП «Деражнянська МБЛ» у всіх дітей виявлено педикульоз, вони були давно не миті, голодні, одягнуті в брудний одяг, що вказує на ухилення останньої від обов`язку виховання дітей та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Крім того, враховуючи те, що діти відповідачки наразі перебувають на державному утриманні вказував на доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 20.10.2021 року провадження у справі відкрито із призначенням справи до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та вказувала на підстави для його задоволення. Також, показала, що з метою повідомлення відповідачки про розгляд справи віднайшла її у с. Коричинці Хмельницького району Хмельницької області, де остання проживає однією сім`єю з другим чоловіком та наразі перебуває у стані вагітності Будучи присутньою в судовому засіданні відповідачка заперечувала щодо позовних вимог, при цьому вказувала, що на той час проживала спільно із співмешканцем [PERSON] у належному йому житловому будинку у смт Вовковинці Хмельницької області. Останній також є біологічним батьком найменшої дитини [PERSON] , [INFO] . Не заперечувала, що на тривалий час залишала всіх дітей із співмешканцем та виїздила розважитись за межі населеного пункту, де проводила кілька днів. Вказувала, про бажання та намір в подальшому виправити ситуацію та більш серйозно віднести до своїх батьківських обов`язків для цього повернулася проживати до [PERSON] . В подальшому у судові засідання не з`являлась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомляла. Представник відповідача, з огляду на неявку останньої без поважних причин у судові засідання, під час вирішення вказаного спору покладався на розсуд суду. Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» в суді підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Вказала, що з часу перебування дітей у закладі мати спільно із своїм співмешканцем неодноразово навідувала дітей, привозила гостинці. Проте понад два місяці мати не з`являється до дітей, не телефонує та в інші способи також не цікавиться їх долею. При цьому на побачення з дітьми приїздить [PERSON] , якого діти сприймають як свого батька та проявляють до нього гарне ставлення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється відвиконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Приписами ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Проте, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, виконавчим комітетом Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області, Деражнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно витягів із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відомості про батька дітей записані зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 СК України. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 08.09.2021 року, затвердженого начальником Служби у справах дітей Вовковинецької селищної ради сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] встановлено, що остання відсутня, місце її перебування не відоме, зі слів співмешканця [PERSON] [PERSON] відсутня з 21.08.2021 року. Санітарний стан житла незадовільний. Згідно рішень виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницької області №97- 99 від 09.09.2021 року вилучено малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з метою недопущення подальшого перебування без нагляду матері в умовах, що загрожують їх життю та здоров`ю з влаштуванням їх до педіатричного відділення КНП «Деражнянська МБЛ» та з подальшим влаштуванням в Центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик». Згідно повідомлення завідуючого педіатричного відділення КНП «Деражнянська МБЛ» від 08.09.2021 року на момент поступлення дітей у заклад загальний стан визначається як наближений до задовільного. У всіх дітей виявлено педикульоз, діти були брудні, голодні. У подальшому у дитини [PERSON] виявлено нічний енурез. Згідно повідомлення завідуючого Вовковинецької АЗПСМ за першою допомогою з приводу хвороби нирок, сечостатевої системи дитини [PERSON] не зверталися. Діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у Вовковинецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, в період з 01 по 09.09.2021 року відвідали вказаний заклад один раз-02.09.2021 року, про що свідчать довідки Вовковинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів Вовковинецької селищної ради вих 46/21 та 47/21 від 09.09.2021р. Згідно довідки Вовковинецького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко», дитина [PERSON] , [INFO] не відвідує означений заклад. Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, що пов`язано із неналежним виконанням нею батьківських обов`язків в зв`язку з чим діти залишалися без нагляду спільно із співмешканцем. Крім того, вбачається, що відповідачка проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Там же власного житла та майна немає. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , про що свідчить відмітка у паспортному документі відповідача серії [NUMBER] , виданим Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області від 28.04.2009 року та відповіддю Вовковинецької селищної ради №1257 від 11.10.2021 року. Як встановлено органом опіки та піклування виконавчого комітету Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, [PERSON] є одинокою матір`ю дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , належним чином не виконує покладенні обов`язки по вихованню дітей, в зв`язку з чим, діти протягом тривалого часу залишаються без материнської уваги та догляду, не забезпечення належними умовами, чистим одягом та продуктами харчування в силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України доцільним є позбавлення її батьківських прав по відношенню до цих дітей. Крім того, сторонами не оспорюється, що відповідачка за неналежне виконання батьківських обов`язків, що виразилось у залишенні дітей без нагляду на тривалий час, притягувалась судом до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Також, при розгляді справи судом заслуховувалась думка дітей [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що за час проживання у смт Вовковинці мати часто залишала їх, втікаючи із дому. Цей час проводили із [PERSON] , якого вважають своїм батьком і з яким бажають проживати надалі. Також вказали про те, що мати останнім часом їх не навідувала, не телефонувала, натомість це робив [PERSON] . В цілому діти висловили бажання проживати спільно із співмешканцем матері та заперечили щодо їхнього повернення в новостворену сім`ю останньої. Думку малолітньої [PERSON] , [INFO] , з огляду на її вік, суд не заслуховував. Допитаний в якості свідка [PERSON] [PERSON] показав, що близько дев`яти років спільно проживав із відповідачкою однією сім`єю та вважає малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїми дітьми. З метою повернення дітей додому, провів у будинку ремонтні роботи, придбав побутовому техніку, проте з лютого 2022 року відповідачка переїхала для проживання в інше місце у с. Коричинці. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України). Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Матеріалами справи підтверджується, що відповідачка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. В ході судового розгляду вказаного спору, відповідач вкотре підтвердила своє байдуже відношення до дітей, а її поведінка в частині що стосуються відвідин дітей у притулку, з`явлення на перші судові засідання по розгляду означеної справи була наслідком наполягань з боку її колишнього співмешканця [PERSON] [PERSON] до того часу як остання не змінила місце свого проживання, що свідчить про повну відсутність інтересу до дітей. В зв`язку з такими обставинами, суд не розглядав можливість вирішення вказаного спору у спосіб, який би передбачав відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав. Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів, поважності причин невиконання батьківських обов`язків, що призвело до тривалого залишення нею дітей без нагляду. ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що збереження зв`язків дітей із сім`єю є неможливим з огляду на явну неблагополучність сім`ї (відповідачки) і що у якнайкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням зібраних у справі доказів, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. За таких обставин суд вважає, що позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З огляду на ч.2 ст. 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При розгляді даної справи судом також приймаються до уваги положення ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, згідно з якими розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1921 рн., для дітей віком від 6 до 18 років - 2395 грн. Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання її неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання розміру аліментів, які підлягають стягненню, суд бере до уваги те, що відповідач не працює, проте є працездатного віку, стан її здоров`я є задовільним, інших утриманців вона не має, що з`ясовано судом, зокрема, із пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні. У відповідності до ст. 182 СК Ук раїни суд також враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь органу опіки та піклування Вовковинецької селищної ради Хмельницької області на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі, що відповідає заявленим позовним вимогам та прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі та звільнення позивача у даній категорії справ від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 1816 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved