Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

21.06.2022 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.06.2012 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Також заявою позичальника підтверджується, що він був повністю проінформований про умови кредитування в банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами в розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. [INFO] позичальник - [PERSON] померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач по справі [PERSON] . Позивачем 21.02.2020 року була направлена претензія кредитора до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, та 23.03.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». На переконання позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме - 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому позивач зазначає, що згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 16.05.2020 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано; станом на день смерті заборгованість позичальника за договором №б/н від 11.06.2012 р. становить 5 224,90 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5 224,90 грн., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, вказав, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 97). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, в зв`язку з чим справа розглядається за відсутністю відповідача у порядку заочного розгляду на підставі\~наявних у\~справі даних\~та доказів\~(ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України). Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.06.2012 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 23). За період дії договору про надання банківських послуг, позивач декілька разів змінював кредитний ліміт, останнього разу 24.05.2017 року кредитний ліміт був встановлений у сумі 5000,00 грн. (а.с. 22). Також позичальнику були видані п`ять кредитних карток, дія останніх двох закінчилася у вересні 2021 р. (а.с. 53). [INFO] [PERSON] померла, про що 22.10.2018 року складено відповідний актовий запис №1091, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 57). Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість [PERSON] за договором про надання банківських послуг б/н від 11.06.2012 року станом на 17.10.2018 р. становить 5224,90 грн. (а.с. 11-21). Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 12.09.2022р. №6/5-2487, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою:\~ [ADDRESS] , з 24.08.1978р. по 26.10.2018р. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) становить одна особа: [PERSON] [INFO] , зареєстрований з 05.01.1996 по теперішній час (а.с. 101). 21.02.2020 р. АТ КБ «ПриватБанк», як кредитором померлого боржника, до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори була направлена претензія від 28.01.2020р. (а.с. 59). 06.03.2020 р. Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою надано позивачеві відповідь №869/02-14, згідно якої після смерті [PERSON] спадкову справу №195/2020 (реєстраційний номер у Спадковому реєстрі 65635077) було відкрито на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». У випадку прийняття спадщини та/або видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцям буде надано відповідне повідомлення щодо вимог кредитора (а.с. 60). Як встановлено судом на підставі спадкової справи №195/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкову справу було відкрито на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк»; з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався; відомості про наявне спадкове майно, що належало спадкодавцю на день смерті, - відсутні; свдоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.85-96) 16.05.2020 р. АТ КБ «ПриватБанк» направило відповідачу Лист-претензію про добровільне погашення кредитної заборгованості [PERSON] , відповідно до вимог\~статті 1282\~ЦК України (а.с. 61-64). Процесуальні дії у справі: ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2022 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів: -витребувано від\~Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після померлої [INFO] [PERSON] ; -витребувано з відділу ЦНАП м. Дніпра Лівобережний довідку про склад сім`ї\~ [PERSON] ,\~ та реєстрацію осіб за адресою:\~ [ADDRESS] , станом на 17.10.2018 р. (а.с. 79). Правовідносини між\~учасниками справи\~виникли із\~захисту прав\~позивача,\~з обов`язку\~виконання договірного\~зобов`язання спадкоємцями\~позичальника та\~регулюються ст.\~11,\~ч.\~2\~ст.\~509,\~ст.ст.\~525,\~526,\~527,\~530,\~629,\~ч.ч.\~ 1,\~3\~ст.\~626,\~ст.ст.\~610,\~611,\~1216,\~1218,\~ч.\~1\~ст.\~1231,\~ч.ч.\~1-3\~ст.\~1268,\~ч.ч.\~1-\~2\~ст.\~1220,\~ст.\~1281,\~ч.\~1\~ст.\~1282\~ ЦК\~України.\~ \~ Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України\~зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 Цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів. Відповідно до ч. 1 \~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1\~статті 1046 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.\~1218,\~1231 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3\~ст. 1296 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2\~ст. 1220 ЦК України). Згідно із\~статтею 1281 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3\~ст. 1281 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.1282ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року по справі №332/2936/16-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках.\~Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.\~12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Звертаючись із позовом до [PERSON] , як до спадкоємця [PERSON] , позивач не довів, що спадкоємцем після померлої [PERSON] є саме він, відповідач. Також позивачем не надано доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Такі відомості також відсутні у матеріалах спадкової справи. Враховуючи, що відповідач не отримав від спадкодавця майно у спадщину, то він не набув статусу спадкоємця та обов`язку задовольняти вимоги кредитора, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача, як спадкоємця [PERSON] , заборгованості за кредитним договором, задоволенню не підлягають. Само по собі те, що відповідач постійно проживав разом з померлою позичальницею та не подавав заяву про відмову від спадщини, не спростовує висновок суду про відсутність підстав вважати його спадкоємцем, оскільки встановлення факту відсутності за життя у [PERSON] будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, судовий збір, сплачений при зверненні з позовом, розподілу не підлягає та підлягає віднесенню на рахунок позивача.

Outcome: dismissed