Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що сторони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з військовою агресією РФ відносно держави Україна, позивач з метою збереження життя дитини та власного, була вимушена разом з сином виїхати за кордон, де позивач працює щоб утримувати їхню дитину в той час як відповідач зовсім не допомагає їм фінансово. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь в судовому порядку. Просить суд, стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, оскільки поштові конверти з повідомленнями повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.22, 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та ухвали про призначення до судового розгляду (а.с.21, 27). Клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності не надано, як не надано відзиву на позовну заяву, як вважає суд без поважних причин, а тому суд розглядає справу за наявними у ній доказами з ухваленням заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. - Із копії свідоцтва про народження від 10.10.2017 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в м.Кропивницький та його батьками зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . - Із копії паспорту громадянина України (а.с.6) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , народилася в місті Кіровоград, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №84 від 30.03.2021 року (а.с.6 на звороті), місце реєстрації також підтверджено довідкою Ганнівської сільської ради №82 від 05.08.2022 року (а.с.8) де зокрема зазначено, що до складу сім`ї [PERSON] входить син [PERSON] , 2017 р.н. Та має ІПН [NUMBER] . - Із копії паспорту громадянина України (а.с.7) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженця та мешканця [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання№299 від 04.09.2019 року (а.с.7 на звороті). Таким чином, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з військовою агресією РФ відносно держави Україна, позивач з метою збереження життя дитини та власного, була вимушена разом з сином виїхати за кордон, де позивач працює щоб утримувати їхню дитину в той час як відповідач зовсім не допомагає їм фінансово. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь в судовому порядку. Стаття 51 Конституції України,\~передбачає що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтями 141, 142, 150 СК України, передбачено - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У свою чергу, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 та 3 ст. 157 СК України, той з батьків хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом враховується той факт, що відповідач є чоловіком працездатного віку, а тому, суд, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, та виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України позивач є звільненою від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191, 199 СК України,

Outcome: approved