Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] у м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, [PERSON] , та народження [INFO] у м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна [PERSON] батьком яких, є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . На обґрунтування заяви зазначають, що він є батьком [PERSON] , яка перебуває в шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу дочки у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки діти народилися на окупованій території, а саме в Автономній Республіці Крим, місто Севастополь, їм було видано свідоцтва про народження окупаційної влади. Внаслідок цих обставин, отримання свідоцтва про народження дітей в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав дітей є звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання заявник [PERSON] не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, свою заяву про встановлення факту народження підтримав. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак на підставі ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи та їх представників. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оцінивши доводи заяви, дослідивши подані документи і матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Суд встановив, що заявник [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 20 травня 1982 року, а також рішенням Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 16 грудня 2010 року. Також судом встановлено, що [PERSON] 16 липня 2011 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 2011 року, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноперекопського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого окупаційною владою Автономної Республіки Крим, [INFO] в м.Сімферополь народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого окупаційною владою Автономної Республіки Крим, [INFO] в м.Сімферополь народилася [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Статтею 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно, свідоцтво про народження дитини, видане на тимчасово окупованій території, є недійсним та, відповідно, не є підставою для реєстрації народження на території України. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з меток забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно з ч. 2 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Отже, судом достовірно встановлено, що: дитина жіночої статі [PERSON] , народилася [INFO] у м.Сімферопіль, Автономна Республіка Крим, який на даний час є окупованою територію. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] ; дитина чоловічої статі [PERSON] , народилася [INFO] у м.Сімферопіль, Автономна Республіка Крим, який на даний час є окупованою територію. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Зважаючи на викладені вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 4 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved