Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання права\~власності на\~ квартиру\~ [ADDRESS] .В обґрунтування вимог зазначає, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , була членом житлово-будівельного кооперативу №73, самостійно сплачувала щомісячні пайові внески за вказану квартиру, яка перебувала на балансі цього кооперативу, повністю сплатила пайові внески, проте не отримала свідоцтва про право власності. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва на квартиру [ADDRESS] , а тому просить суд позовні вимоги задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслано клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, при прийнятті рішення покладаються на думку суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2022 року виданого Тернопільським\~ відділом\~ДРАЦС Південно-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Івано-Франківськ)\~ 03.01.2022року, [PERSON] - мати позивачки, помела [INFO] . З 1994рроку [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу, самостійно сплачувала щомісячні пайові внески за квартиру, яка перебувала на балансі цього кооперативу та знаходиться за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із довідки ПП «СОВР» про технічно-економічні показники квартири, виданої члену будівельного кооперативу №90 [PERSON] від 09.12.2003року №731, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , кооперативна квартира складається із однієї кімнати, станом на 01.12.2003року повністю сплачено пайовий внесок за квартиру. Відповідно до довідки ОСББ «Володимира Великого 4» №17 від 21.10.2022року, [PERSON] проживає [ADDRESS] , кооперативна квартира складається із однієї кімнати, станом на 21.10.2022 року повністю сплачено пайовий внесок за квартиру членом будівельного кооперативу [PERSON] . Згідно архівного витягу Тернопільської міської ради з розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради від 29 липня 1994року за №694 «Про заселення житлового будинку за адресою [ADDRESS] розглянувши рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу №90 від 27 травня 1994 року, що затверджено розпорядженням міської адміністрації Тернопільської міської ради від 29 липня 1994 року за №694, згідно проведеного жеребкування [PERSON] заселено в квартиру [ADDRESS] . На підставі розпорядженням міської адміністрації Тернопільської міської Ради народних депутатів від 29.07.1994р. №694, за дівочим прізвищем, [PERSON] був виданий ордер на житлове приміщення квартири [ADDRESS] в будинку житлово-будівельного кооперативу №73. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , що видане відділом ЗАСГу м.Тернопіль, 05.02.1994року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 100. 29 квітня 2022 року [PERSON] написав та нотаріально посвідчив заяву про відмову від належної йому частки у спадковому майні після смерті дружини - [PERSON] , зазначивши, що жодних пайових внесків за квартиру не вносив. Також [PERSON] подано заяву, в якій вказує, що коштів з сімейного бюджету, по сплаті пайових внесків на квартиру [ADDRESS] , а також його особистих коштів не вносилося. Усі кошти за квартиру сплачувалися з особистих коштів дружини [PERSON] , які були у неї до укладення шлюбу. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкового майна, відмови від прийняття спадщини не заявляла. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення правовідносин, у члена ЖБК виникає право на надану йому квартиру при повному внесенні внеску за неї. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5-1 постанови № 9 від 18.09.1987 року (із доповненням від 25.12.92 та 25.05.1998) «Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи», судам слід мати на увазі, що згідно зі ст.15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на жиле приміщення у будинку державного або громадянського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючий документ на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, тому позивач змушений звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити її права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на майно квартиру [ADDRESS] . На підставі наведеного,

Outcome: approved