Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Виконувач обов`язків керівника Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся в суд з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що вироком Великоберезнянського районного суду у справі № 298/1619/19 від 14.04.2021 року, який 18.05.2021 набув законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст. 358, ч.ч.1,2 ст. 190 КК України. Так, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено [PERSON] покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст.104, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк 1(один) рік та покладено на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено. Судом встановлено , що 15 червня 2017 року, у робочий час [PERSON] знаходячись у приміщенні центру надання адміністративних послуг Великоберезнянської районної державної адміністрації, розташованому в смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 26, Закарпатської області, діючи умисно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, маючи на меті протиправне збагачення, підробила та подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблений документ, а саме: заяву № 897 від 15 червня 2017 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в якій умисно були зазначені завідомо неправдиві відомості та приховала інформацію про те, що вона не проживає з особою, від якої має дитину, хоча фактично проживає, веде спільне господарство та виховую свою дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] , з її біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , яка стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері. На підставі вказаної підробленої заяви [PERSON] , шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в період з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року. Таким чином, в період з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2017 року [PERSON] отримала соціальну допомогу одинокій матері на неповнолітню дитину в сумі 9045,84 грн., чим спричинила державі матеріальні збитки на вказану суму. Окрім того, 13 березня 2018 року [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, повторно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, маючи на меті протиправне збагачення, підробила та подала до управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації підроблений документ, а саме: заяву № 188 від 13 березня 2018 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг», бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, а саме: зазначивши у заяві недостовірні відомості у Розділі Додаткова інформація, яка повідомляється одинокою матірю, що вона з особою, від якої має дитину, не проживає, при цьому приховавши інформацію про те, що вона проживає, веде спільне господарство та виховує свою дитину [PERSON] , [INFO] , з її біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , яка стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері на вказану дитину. На підставі вказаної підробленої заяви [PERSON] шляхом отримання щомісячних виплат, повторно заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на дитину [PERSON] , [INFO] , в період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року. Внаслідок вказаних шахрайських дій [PERSON] , що виразилися у підробленні нею офіційного документу та його використання, остання спричинила державі, в особі Великоберезнянського управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, матеріальні збитки на загальну суму 7188 гривень. Крім того, [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, 15 лютого 2019 року у робочий час, знаходячись у приміщенні центру надання адміністративних послуг Великоберезнянської районної державної адміністрації, діючи умисно, повторно, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги одиноким матерям за рахунок бюджетних коштів, маючи на меті протиправне збагачення, підробила та подала офіційний документ заяву № 255/02-11 від 15 лютого 2019 року Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг , бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21.04.2015 року, а саме: зазначивши у заяві недостовірні відомості у Розділі Додаткова інформація, яка повідомляється одинокою матір`ю, що вона з особою, від якої має дитину, не проживає, при цьому приховавши інформацію про те, що вона проживає, веде спільне господарство та виховує свою дитину [PERSON] , [INFO] , з її біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , яка стала підставою для призначення та виплати їй допомоги як одинокій матері на вказану дитину. На підставі вказаної підробленої заяви [PERSON] шляхом отримання щомісячних виплат, повторно заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на дитину [PERSON] , [INFO] , в період з 01 грудня 2018 року по 31 травня 2019 року. Внаслідок вказаних шахрайських дій [PERSON] , що виразилися у підробленні нею офіційного документу та його використання, остання спричинила державі, в особі Великоберезнянського управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації, матеріальні збитки на загальну суму 7767,44 гривень. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.1, ст. 190 ч.2, ст. 358 ч.1, ст.358 ч.3, ст. 358 ч.4 КК України, внаслідок яких завдано матеріальну шкоду державі в особі управління соціального захисту населення Великоберезнянської районної державної адміністрації на загальну суму 24001,28 грн. Завдана вказаним кримінальним правопорушенням шкода державі в розмірі, встановленому вироком Великоберезнянського районного суду від 14.04.2021, який набрав законної сили 18.05.2021 року в сумі 24001 грн. 28 коп., згідно листа Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації № 31/05-35 від 14.01.2022, на даний час засудженою [PERSON] не відшкодувала. Крім цього, відповідно до листа № 31/05-35 від 14.01.2022 проінформовано місцеву прокуратуру, про те, що райдержадміністрація в особі управління соціального захисту населення до суду з позовною заявою про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, не зверталася, завдані збитки не відшкодовувалися. На підставі викладеного позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] завдану нею шкоду на користь управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити з підстав, наведених в ньому. Представник управління соціального захисту населення Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча неодноразово повідомлялася про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду у справі № 298/1619/19 від 14.04.2021 року, який 18.05.2021 набув законної сили, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3, 4 ст. 358, ч.ч.1,2 ст. 190 КК України. Так, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно їй призначено покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі. На підставі ст.ст.104, 76 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено їй іспитовий строк 1(один) рік та покладено на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено. Завдана вказаними кримінальним правопорушеннями шкода державі в розмірі, встановленому вироком суду від 14.04.2021, який набрав законної сили 18.05.2021 року, в сумі 24001 грн.28 коп., на даний час [PERSON] не відшкодована. З копії листа заступника начальника управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Віталіни Каменца від 14.01.2022 року за № 31/05-35 убачається, що громадянкою [PERSON] не відшкодовано збитки державі станом на 14.01.2022. Згідно із частиною 3 статті 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»,підставою представництва прокурором у суді інтересів держави є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] в добровільному порядку не відшкодувала матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення нею кримінальних правопорушень у сумі 24001 грн.28 коп., суд приходить до висновку про задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved