Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Заявники [PERSON] і [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя в порядку окремого провадження з заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги, заявники зазначають, що з 25 квітня 2013 року вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 231. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з січня 2022 року, заявники не ведуть спільне господарство, кожен має свій бюджет. На думку заявників, примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам заявників, так й інтересам малолітньої дитини. У заяві вказано, що приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. було посвідчено договір про сплату аліментів на дитину, яким за взаємною домовленістю між заявниками також визначено місце проживання дитини з матір`ю та порядок її виховання. Окрім того, заявники вказують, що 22 вересня 2022 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. було також посвідчено укладений договір про поділ майна подружжя, набутого під час перебування у зареєстрованому шлюбі у спільну сумісну власність. Окремо, заявники вказують, що після розірвання шлюбу [PERSON] бажає змінити своє прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». За таких обставин заявники вважають, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, заявники просять суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 25 квітня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 231. У судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, не з`явилися, надавши до суду заяви, із змісту яких вбачається, що заявники просять розглянути справу без їх участі, заяву про розірвання шлюбу підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити (а.с.27-32). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини по справі, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами даної цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України,\~у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається із матеріалів справи, шлюб між заявниками [PERSON] та [PERSON] був укладений 25 квітня 2013 року. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] , про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25 квітня 2013 року, актовий запис № 231 (а.с.3). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , про що Запорізькім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 21 лютого 2019 року видано повторно свідоцтво про народження серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 213 (а.с.4). Відповідно до договору про сплату аліментів на дитину від 22 вересня 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В., яким за взаємною домовленістю між [PERSON] та [PERSON] визначено місце проживання дитини [PERSON] з матір`ю та встановлено обов`язок [PERSON] сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 6300 грн. щомісяця, що становить еквівалент 150 доларам США на день укладення договору та домовились, що сума аліментів не повинна бути меншою ніж 150 доларів США згідно комерційного курсу (а.с.5-6). Як вбачається з договору про поділ майна подружжя від 22 вересня 2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В., сторони за взаємною згодою здійснили поділ майна, набутого ними під час перебування в зареєстрованому шлюбі у спільну сумісну власність (а.с.7-8). Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту\~інтересів неповнолітніх\~дітей суд\~має перевірити\~зміст письмових\~договорів,\~які подружжя\~подає під\~час розгляду\~справи про\~розірвання шлюбу.\~Відповідно до\~ст.\~109\~СК подружжя\~має право\~подати письмовий\~договір,\~в якому\~передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши обґрунтування заявлених заявниками [PERSON] і [PERSON] вимог, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши, що існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, перевіривши зміст нотаріального посвідченого договору про сплату аліментів на дитину, яким визначено місце проживання дитини та обов`язок батька щодо сплати аліментів на утримання дитини, а також нотаріально посвідчений договір про поділ майна подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб між заявниками не може бути збережений, оскільки факти, викладені у заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу заявників та порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені заявниками вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved