Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за правом представлення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її бабуся, [PERSON] , і після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги були її діти, син - [PERSON] (далі Відповідач) та син - [PERSON] , який помер до відкриття спадщини [INFO] . Позивач зазначає, що відповідно до вимог ст. 1266 ЦК України вона, [PERSON] , після смерті її бабусі має право на долю спадкового майна, а саме у розмірі 1/4 частини спірної квартири, яка б була успадкована її батьком, [PERSON] , якби він був живий на час відкриття спадщини. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори 08.07.2020 року, однак того ж дня, постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину спірної квартири. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за правом представлення після смерті [INFO] , бабусі [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Дніпровська державна нотаріальна контора, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, пояснення на позовну заяву не подала. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача позовні вимоги\~\~підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Третя особа,\~що не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору:\~Друга Дніпровська\~державна нотаріальна\~контора, у судове засідання не з`явилася,\~\~ надала \~\~до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність та винести рішення відповідно до чинного законодавства. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.07.2021 року вирішено витребувати у Другої Дніпровської державної нотаріальної контори (місце знаходження: 49128, м. Дніпро, вул. Метробудівська, 1) належним чином завірену копію спадкової справи, яка була заведене після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду\~від 18.10.2021\~року вирішено\~витребувати у Державного нотаріального\~ архіві Дніпропетровської області\~(місце\~знаходження:\~49102,\~м.\~Дніпро,\~вул.\~Данила Галицького,\~буд.14) належним чином\~завірену копію\~спадкової справи,\~яка була\~заведене після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~та в\~межах якої\~08.05.2007\~Другою Дніпропетровською\~державною нотаріальною\~конторою було\~видано свідоцтво\~про право\~на спадщину. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про\~право власності,\~виданого Виконкомом\~міської ради\~народних депутатів\~м.\~Дніпропетровська від\~13.01.1998\~року р№6/230-98,\~зареєстрованого в\~МБТІ м.\~Дніпропетровська 13.01.1998\~року за\~р№ 365п-57-113, [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] Товкачова [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2006 року. З матеріалів справи також вбачається, а сторонами не оспорювалось, що [PERSON] доводиться позивачу бабусею. Так, розглядом справи встановлено, позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2001 року, виданого відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську, який у свою чергу є сином [PERSON] . Судом також встановлено, що [INFO] щодо\~майна померлої [PERSON] була заведена Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою відповідна спадкова справа № 1605/2006 року. Судом також встановлено, що 08.05.2007 року [PERSON] Другою Дніпровською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Судом також встановлено, що постановою Другої Дніпровської державної нотаріальної контори від 08.07.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право власності на спадщину після смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] у праві власності 1/2 частини квартири [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності. Оскільки позивач у позасудовому порядку не має можливості оформити своє право на спадщину на спірне майно, і відповідач не визнає таке речове право позивача на спадкове майно, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008р., № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалось вище, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, однак відповідною постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори від 08.07.2020 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відтак суд доходить висновку про відсутність у позивача можливості одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину внаслідок чого його цивільне право підлягає захисту в судовому порядку. Статтею 1217 Цивільного кодексу України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки-\~ст.1261 ЦК України. В даному випадку судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] були її діти, а саме: відповідач по справі, та вказаний батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] , тобто до часу відкриття спадщини. Частинами першою, третьою\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При цьому спадкування за правом представлення врегульовано положеннями\~статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Отже, спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що позивач є онукою спадкодавця [PERSON] , та є донькою [PERSON] , який є сином спадкодавця. При чому, як вказувалось вище, [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2001 року, виданого відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську, тобто до моменту відкриття [INFO] спадщини після смерті [PERSON] . У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що позивач, як онука спадкодавця, має право на спадкування майна [PERSON] за правом представлення свого батька. Оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , її син [PERSON] мав би право на ј частину спадкового майна у вигляді Ѕ частки спірної квартири, то суд доходить висновку, що позивач відповідно має право саме на таку частку у спадщині. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, підтвердженим достатніми, належними, достовірними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню у його повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до приписів\~\~ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2 450 грн. 48 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved