Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про зміну способу стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини із твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень на 1/4 від усіх його доходів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що на підставі рішення суду від 09 листопада 2018 року з відповідача на утримання спільної із позивачем дочки [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в розмірі 1200 гривень. Такий розмір аліментів є недостатнім для задоволення базових потреб дитини, адже дівчинка росте, розвивається, тому зростає потреба в одязі, взутті, харчуванні, додаткових витратах тощо, при цьому вартість продуктів харчування та одягу зростає. Дитина проживає з позивачем, тому основний тягар утримання лежить на ній як матері. Позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, її доходу у вигляді державної соціальної допомоги не вистачає для належного забезпечення утримання дитини. У зв`язку із збільшенням витрат на дитину матеріальне становище позивача значно погіршилось. На момент постановлення рішення про стягнення на утримання дитини аліментів відповідач не працював. Нині позивачу відомо, що відповідач проходить військову службу в ЗСУ, а саме, є працівником [INFO] , де отримує матеріальне забезпечення, а тому його матеріальне становище від дня ухвалення рішення про стягнення аліментів значно покращилося. У зв`язку із цим вважає наявними підстави для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15 вересня 2022 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 17 жовтня 2022 року поштовим зв`язком до суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву. З урахуванням положень ч.6 ст.124 ЦПК України заперечення подані в межах встановленого ухвалою від 15 вересня 2022 року строку. У них відповідач вказав на часткове визнання позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач не надала жодного доказу на підтвердження її конкретних фактичних витрат на дитину і які б свідчили, що дитина потребує більших витрат на своє утримання. У нього на даний час інша сім`я, на утриманні непрацююча дружина та малолітній син. Нині дійсно проходить службу в ЗСУ та отримує матеріальне забезпечення, проте ця служба, як і матеріальне забезпечення, мають тимчасовий характер. Крім цього, турбується про рідного брата, має проблеми із власним здоров`ям, у зв`язку із чим несе додаткові витрати. 25 жовтня 2022 року представник позивача подала відповідь на відзив, у якій як на підставу збільшення розміру аліментів та підтвердження покращення матеріального становища відповідача послалась на довідку про його доходи, згідно якої він отримує грошове забезпечення та винагороду з постановою КМУ від 28.02.2022 № 168, загальний розмір яких за період з квітня по вересень 2022 року склав 241041,37 гривень. Заперечення на відповідь на відзив відповідач у строк, визначений судом в ухвалі від 15 вересня 2022 року з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] за яким позивач змінила прізвище та ім`я, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] за яким відповідач після укладення другого шлюбі взяв собі прізвище дружини. Рішенням Любомльського районного суду від 09 листопада 2018 року з відповідача в користь позивача на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти в щомісячному розмірі 1200,00 гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач як особа з інвалідністю з дитинства ІІІ групи отримує державну соціальну допомогу у щомісячному розмірі 2100,00 гривень, що підтверджується довідкою Любомльського районного управління соціального захисту населення № 919 від 29 серпня 2022 року. Відповідач у другому шлюбі має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Відповідно до довідки Любомльської районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 17 жовтня 2022 року № 1072/322102 дружина відповідача на обліку у вказаній філії як зареєстрована безробітна не перебуває. Довідкою [INFO] від 20 вересня 2022 року № ВРР3/103 стверджено, що відповідач [PERSON] проходить військову службу, займає посаду водія взводу охорони, загальний розмір його доходу за період з квітня по вересень 2022 року склав 241041,37 гривень, з яких: 85\~234,92 гривень грошове забезпечення, 155806,45 гривень винагорода згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168. Із даних МРТ поперекового відділу хребта від 22 вересня 2022 року вбачається, що відповідач має захворювання хребта та у зв`язку із цим несе певні витрати на лікування, що підтверджується фіскальним чеком про придбання медичних препаратів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального стану платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального стану платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі 372/2393/17. У цій справі як на підставу збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення представник позивача покликається на дві підстави: 1) погіршення матеріального становища позивача з огляду на те, що дитина росте та розвивається, а тому потребує більших витрат на своє утримання, відповідно, позивач нині несе більші витрати; 2) покращення матеріального стану відповідача як платника аліментів. В оцінці доказів та фактичних обставин справи суд враховує обставини, які існували на момент ухвалення судом 09 листопада 2018 року рішення про стягнення з відповідача аліментів і враховувались при ухваленні цього рішення, та обставини, які нині існують, а саме, змінилися. Так, на момент ухвалення судом рішення від 09 листопада 2018 року дочці сторін [PERSON] було повних п`ять років. Прожитковий мінімум\~для дітей\~віком до\~6\~років становив\~1559\~гривень,\~відповідно,\~передбачений ч.2\~ст.182\~СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину складав 779,50 гривень. Відповідач [PERSON] працевлаштований не був, отримував дохід від тимчасових заробітків, уже мав другу сім`ю, на його утриманні перебував малолітній син [PERSON] , дружина перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З урахуванням цих обставин та положень СК України, суд стягнув з відповідача на утримання дочки аліменти в сумі 1200,00 гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у відносно на той час досить більшому розмірі, а ніж мінімальний гарантований розмір, який визначений ч.2 ст.182 СК України. На даний час дочці сторін [PERSON] виповнилося повних дев`ять років. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2022 року становить 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Передбачений ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину нині складає 1372,00 гривень (50% від 2744). Отже, з огляду на присуджений рішенням суду від 09 листопада 2018 року розмір аліментів та положення ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», на даний час з відповідача на утримання дочки [PERSON] стягуються аліменти у мінімальному гарантованому розмірі в сумі 1372,00 гривень. Та обставина, що дочка сторін підросла і в силу свого віку потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, є очевидним природним процесом, тому заперечуватися не може. На даний час і що найменше, починаючи з квітня 2022 року, відповідач офіційно працевлаштований, що підтверджується довідкою про його доходи, тим самим має регулярний дохід. Цієї обставини на час присудження з відповідача аліментів не існувало. Водночас, перебування на утриманні відповідача його малолітнього сина [PERSON] , судом до уваги не приймається, оскільки ця обставина існувала та враховувалася судом при ухваленні рішення про стягнення з відповідача аліментів. Надаючи оцінку вищенаведеним фактам і обставинам, суд враховує, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, та вважає наявними підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів у відповідності до положень ст.192 СК України шляхом зміни способу стягнення із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, оскільки його матеріальне становище вочевидь покращилось, що підтверджено належними і допустимими доказами, а його спільна із позивачем дитина потребує більших витрат на своє утримання, а ніж ті, що нині вона отримує від відповідача як батька через органи виконавчої служби. Відповідач у поданих запереченнях просив задовільнити позов частково, проте не конкретизував суті такої частковості. При цьому, посилання відповідача на перебування на його утриманні дружини та необхідності у наданні допомоги брату, які є непрацевлаштованими, суд до уваги не приймає, оскільки достатніх і належних доказів неспроможності цих осіб самостійно себе забезпечити суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру частки заробітку (доходу) відповідача, яку слід стягувати як аліменти на утримання дитину, суд виходить із наступного. Як зазначалось вище, згідно довідки [INFO] від 20 вересня 2022 року № ВРР3/103 відповідач [PERSON] отримує дохід, який складається з грошового забезпечення та винагороди згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168. За вересень 2022 року розмір грошового забезпечення відповідача становив 14550,00 гривень, винагорода згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 30000,00 гривень. Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Разом з тим, постановою КМУ №122 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 26 лютого 1993 року №146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом. Отже, ураховуючи такі положення Кабінету Міністрів України, слід дійти висновку, що додаткові виплати військовослужбовцям в розмірі 30000 гривень згідно постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 проводяться тільки в період дії воєнного стану, тобто мають тимчасовий характер, а тому при обрахунку розміру аліментів до загальної суми доходу військовослужбовця не включаються. Також слід зазначити, що додаткові виплати в розмірі 30000 гривень не входять до грошового забезпечення (доходу) військовослужбовця, що підтверджується змістом самої довідки, згідно якої розмір грошового забезпечення [PERSON] за квітень вересень 2022 року склав 85234,92 гривень. Отже, враховуючи, що розмір аліментів обраховується виключно із грошового забезпечення відповідача, а також враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір\~аліментів,\~на думку\~суду,\~на достатньому\~рівні забезпечить\~ви-конання\~відповідачем батьківського\~обов`язку, узгоджується з положеннями ч.5 ст.183 СК України щодо розміру аліментних зобов`язань на одну дитину, а також відповідатиме закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадам справедливості, добросовісності, розумності і водночас не порушуватиме прав відповідача. Таким чином, судом встановлено підстави для повного задоволення позову.

Outcome: approved