Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

До суду\~02.09.2022\~року надійшла\~заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила встановити факт настання захворювання [PERSON] , [INFO] до шести років, яке призвело до інвалідності. В обґрунтування заяви вказала, що вона є матір`ю [PERSON] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/16444/14-ц [PERSON] [INFO] визнано недієздатним та встановлення над ним опіку, опікуном призначено [PERSON] . Зазначає, що її син з дитинства був інвалідом першої групи, яка встановлена йому довічно внаслідок психічного захворювання, а саме глибокої розумової відсталості. Відповідно до виписок епікриз №18 та №117, дитина [PERSON] 1994 року знаходився на лікуванні з 03.02.1998 по жовтень 2000 років. Відповідно довідки наданої ГУ «Луганська республіканська клінічна психоневрологічна лікарня» від 08.02.2022, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, [PERSON] може бути визнаний інвалідом до 6 літнього віку. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу глибокої відсталості, внаслідок чого не може нормально висловлювати свої думки, не розмовляє, не розуміє обставин, що відбуваються навколо, не може дати оцінку своїм діям, потребує постійного стороннього догляду та піклування. На даний час [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради. Згідно висновку ЛНК від 24.02.2022 наданого КНП «Міський психіатричний диспансер» повідомлено, що відсутня медична документація на [PERSON] , яка б давала підстави вважати, що [PERSON] мав медичні показання для визначення його дитиною з інвалідністю до досягнення 6-ти років. Звернувшись до\~ПФУ для\~призначення пенсії\~було отримання\~рішення про\~відмову у\~призначення пенсії\~від 17.02.2022. Встановлення факту інвалідності з дитинства, внаслідок захворювання у дитинстві у віці до 6 років, необхідно для оформлення документів на отримання пенсії, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах. Однак, через відсутність висновку ЛКК, вона позбавлена можливості оформити даний вид пенсії. Матеріали заяви суддя отримала 05.09.2022 року. Ухвалою суду від 12.09.2022 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 17.10.2022 року. В судове засідання призначене на 17.10.2022 року сторони не прибули, від представника заінтересованої особи електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності. Судове засідання відкладено на 01.11.2022 року. В судове засідання призначене на 01.11.2022 року з`явилася заявниця [PERSON] та її представник адв. [PERSON] , від представника заінтересованої особи електронною поштою надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Заявниця та її представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Заявниця вказала, що не вистачає документів для призначення пенсії, оскільки вони народилися та проживали у м. Луганськ і є тимчасово переміщеними особами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 30.08.1994 року, матір`ю у якому зазначено [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2015р. у справі №357/16444/14-ц визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлено над ним опіку, призначено опікуном [PERSON] . Рішення набрало законної сили 24.03.2015 року (а.с. 14-15). Вищевказаним рішенням встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства довічно та перебував на обліку з приводу розумової відсталості. Заявниця та її син [PERSON] . Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 24.02.2022 р. у диспансері відсутня медична документація на [PERSON] , [INFO] , яка б давала підстави вважати, що [PERSON] мав медичні показання для визначення його дитиною з інвалідністю до досягнення 6-ти років (а.с. 18). [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у [ADDRESS] . Відповідно копії заключення ВКК наданої ГУ «Луганська республіканська клінічна психоневрологічна лікарня» від 08.02.2022 р. №500/5, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, вбачається [PERSON] може бути визнаний інвалідом до 6 літнього віку (а.с. 19). Згідно зі\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому чинним законодавством України. У зв`язку з цим будь-який акт (рішення, документ), виданий зазначеними органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. При цьому суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), які, ґрунтуються на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case). Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу глибокої відсталості, є інвалідом І А групи з 16.07.2012 р., інвалід дитинства, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 321843 виданої Міністерство охорони здоров`я України (а.с. 20-21). 17.02.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком [PERSON] , у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують настання інвалідності у дитини до 6-ти річного віку згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (а.с. 27). Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1, 2 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено,\~що рішенням\~Білоцерківського міськрайонного\~суду Київської\~області у\~справі №357/16444/14-ц встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства довічно. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З досліджених в судовому засіданні копій медичних документів (а.с. 19-21, 25-26) встановлено, що [PERSON] страждає на психічне захворювання у вигляді важкої розумової відсталості у ступеню вираженої імбецильності з дитинства. Суд вбачає, що іншим шляхом, ніж звернення до суду з даною заявою про встановлення факту настання захворювання до 6-ти років, яке призвело до інвалідності, заявниця вирішити спірне питання не може, тому вимушена звернутися з даною заявою до суду. Суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявниці для оформлення документів на отримання пенсії, що має право на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням викладеного приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved