Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

02 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 08 червня 2021 року малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Їх батьки - [PERSON] та [PERSON] не працюють, схильні до зловживання алкогольними напоями, не приділяють належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створюють повноцінних умов для проживання, часто залишають дітей без нагляду на тривалий час, матеріальним утриманням малолітніх дітей не займаються, не піклуються про стан їх здоров`я. На час виявлення діти проживали за адресою: [ADDRESS] , де умови проживання незадовільні, квартира потребує ремонту, брудно, скрізь розкидані речі, запах алкоголю та тютюну, мінімальна кількість дитячого одягу, речей та їжі, стосунки в сім`ї складні, між батьками постійно відбуваються сварки, лайки та бійки, свідками яких є малолітні діти. Відповідачі були притягнуті до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, вчинення насильства в сім`ї. 21 вересня 2021 року знайомий родини звернувся на лінію 102 та повідомив, що батько дітей перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння пізно ввечері вигнав дітей з квартири, а мати в цей час знаходилась в гостях у подруги. Сектором ювенальної превенції відділення поліції № 3 малолітні діти були влаштовані до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДМР. Отже, батьки не виконують свої обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляють до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулися від виконання батьківських обов`язків тим самим проявляють байдужість до подальшої долі дітей. Внаслідок такої бездіяльності з боку батьків створилися умови, які шкодять інтересам дітей, тому позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні їх малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на особисті рахунки дітей, які відкриті в Державному ощадному банку України. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження підготовче судове засідання. Відповідачі надали до суду відзиви на позовну заяву, в яких заперечували щодо задоволення позовної заяви у повному обсязі з тих підстав, що на цей час вони вже працевлаштувалися не офіційно, алкогольних напоїв не вживають, також на цей час ситуація змінилася та в квартирі зроблений косметичний ремонт, наведений лад, придбаний новий холодильник та нові шпалери для стін, з дітьми мають гарні відносини, оскільки бажають повернути дітей до затишної квартири, дбати про їх розвиток, піклуватися про їх здоров`я та мати міцну і щасливу родину. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 06 жовтня 2022 року у судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовної заяви у повному обсязі, відповідачі та їх представник заперечували та просили відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки з початку звернення представника позивача до суду із вказаною позовною заявою вони постійно намагалися не припиняти зв`язок з дітьми та повернути їх до повноцінної сім`ї, здійснювали усі можливі дії щодо їх працевлаштування, зробили ремонт у квартирі, а тим більше, що діти постійно їм кажуть про їх бажання повернутися до батьків. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також долучити до матеріалів справи акт обстеження житлово-побутових умов від 24 жовтня 2022 року. Відповідач [PERSON] надала заяву в якій заперечувала щодо задоволення позовної заяви и просила відмовити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про повідомлення про день та час розгляду справи особисто підписану відповідачем, яка мається в матеріалах справи, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності суду не надав. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 08 червня 2021 року малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, що підтверджується наказами № 35, № 36, № 37 від 08 червня 2021 року про постановку на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах (а. с. 7-9). Матеріалами справи підтверджено, що мамою дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . Отже, відповідачі мають трьох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1852, доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №1817, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 941 (а. с. 10-12). Згідно висновку органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-137 від 29 жовтня 2021 року в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні до їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с.5-6). Частиною 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України"). Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини, та допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тим що вони як їх батьки не створили належного розвитку дітям, а саме: не приділяли належної уваги вихованню та розвитку дітей, не створювали повноцінних умов для проживання, квартира потребувала ремонту, антисанітарія. Зазначені обставини підтверджуються наявним у справі актом обстеження умов проживання (а. с. 18). Разом з тим, відповідно до залученого до матеріалів справи акту обстеження житлово-побутових умов від 24 жовтня 2022 року в результаті обстеження умов проживання батьками було створено належні умови для проживання дітей, що вказує на бажання батьків займатися вихованням та утриманням дітей. Отже, враховуючи ту обставину, що відповідачі, на думку суду, під час розгляду справи в суді, усвідомили до чого призвело неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків та мають намір в подальшому утримуватися від поведінки, що стала підставою для позивача звертатися до суду з позовом про позбавлення їх батьківських прав, а також враховуючи, що відповідачі після направлення дітей до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» не втрачали з ними зв`язок, мати відвідала їх, тобто батьки цікавляться їх життям та здоров`ям, що в свою чергу свідчить про їх намагання піклуватися дітьми, які також мають бажання повернутися до батьків та проживати разом з ними, а тому це дає підстави суду для відмови в задоволенні позовної заяви про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідачів [PERSON] і [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, та покласти на органи опіки і піклування контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Згідно із п. 2 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на рахунок держави.

Outcome: dismissed