Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24.06.2020 року між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом, який був збільшений до 35 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в супереч умовам договору своє зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 16.05.2022 утворилась заборгованість в розмірі 65 279, 25 грн., яка складається з: 51 754,61 грн. - заборгованість за кредитом; 13 524, 64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач змушений звернутись з позовом до суду про стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву де просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 4 звор./. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подавав, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 24.06.2020 між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом, який був збільшений до 35 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с. 33-42/. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку складає між сторонами договір, підтверджується підписом у заяві. Підписання договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого позивачем, відповідно до умов та правил надання банківських послуг. При укладенні договору, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 1.1.2.1.2 умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених договором. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умов договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 16.05.2022 утворилась заборгованість в розмірі 65 279, 25 грн., яка складається з: 51 754,61 грн. - заборгованість за кредитом; 13 524, 64 грн. - заборгованість за простроченими відсотками /а.с. 6-9/. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови ви зобов`язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved