Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Заявник звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з заявою в якій просить встановити факт, що вона - [PERSON] , [INFO] станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України. В\~обґрунтування своєї\~вимоги заявниця\~зазначає,\~що народилася [INFO] в с. Жалибори, Галицького району, Івано-Франківської області де проживає на даний час. В 1998 році тяжко захворіла, перенесла декілька операції і на сьогоднішній день необхідно провести ще одну операцію. Однак для проведення операції необхідно мати паспорт громадянина України. Звернувшись до Галицького районного відділу Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області щодо отримання паспорту громадянина України, їй зазначили, що має бути підтвердження, що станом на 24 серпня 1991 року вона постійно проживала на території України. Просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Ухвалою суду від 28 червня 2022 року було відкрито провадження по справі. Справа призначалась до розгляду неодноразово. Заяв та клопотань від учасників процесу суду не надходило. У судовому засіданні 27.09.2022 року заявниця та її представник підтримали заяву в повному обсязі, просили задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання призначене на 02.11.2022 року заявниця та її представник не з`явилися, представник заявника адвокат Раврик І.Д. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та що підтримують заявлені вимоги. Представник Галицького районного відділу Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області у судовому засіданні 27.09.2022 року, посилався на письмові пояснення по справі відповідно до яких, законодавством встановлений порядок набуття громадянства України, передбачено перелік документів, які зобов`язані подавати. [PERSON] не надала повного пакету документів, тому їй було відмолено. Зазначив, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду та просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , в с. Жалибори, Галицького району, Івано-Франківської області про що згідно інформації Кінаківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області /а.с.5/ складено актовий запис відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області. Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту, видане Жалиборівською школою в с. Жалибори, Івано-Франківської області № 849041 від 12.06.1984 року /а.с. 20/ [PERSON] , закінчила у 1984 році вісім класів в с. Жалибори, Галицького району, Івано-Франківської області. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Більшівцівської ТГ с. Жалибори № 46\~від 24.03.2022\~року /а.с. 4/ [PERSON] , з 30.05.1969 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії трудової\~книжки №\~ [NUMBER] \~,\~ [PERSON] \~навчалася з\~01\~вересня 1984\~року по\~15\~липня 1987\~року в\~Тернопільському ПТУ\~№ 2,\~а з\~22\~липня 1987\~року \~по 03\~вересня 1987\~року працювала\~прядильщицею в\~прядильному цеху\~№ 1\~на Тернопільському\~бавовняному комбінаті /а.с. 21/. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Кінашівською сільською Радою Галицького районного відділу ЗАГС заявниця народила сина [PERSON] , [INFO] , в с. Жалибори, Галицького району, Івано-Франківської області.. /а.с. 33/. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, 06 вересня 1991 року, Бодаківською сільською радою Збаразького району, Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації якого дружина обрала прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] народила сина [PERSON] [INFO] в с. Жалибори, Галицького району, Івано-Франківської області /а.с. 34/. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] в с. Жалибори, Галицького району, Івано-Франківської області /а.с. 35/. Відповідно до копії довідки правління акціонерного фермерського товариства колгоспу «Росія» Лубенського району, Полтавської області від 08 липня 1992 року заявниця працювала в даному колгоспі з 23 травня 1992 року по 06 червня 1992 року /а.с.52/. Факт проживання заявниці на території України підтверджує [PERSON] , яка була допитана в судовому засіданні в якості свідка, та пояснила, що знає [PERSON] з народження, оскільки разом жили в селі Жалибори, заявниця була сусідкою її бабусі. Із самого народження жила в селі по 1996 рік. В 1991 році [PERSON] була вагітна та народила сина у 1992 році. Зараз приїжджає досить часто в село до родичів, які там залишились. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум ВСУ у п. 1 своєї Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. звернув увагу судів, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, та 13.11.1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР (далі Порядок) відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Крім того, пунктом 44 вищевказаного Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Враховуючи наведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що заявниця [PERSON] постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року, а тому є всі підстави для встановлення зазначеного факту у судовому порядку.

Outcome: approved