Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

11.01.2022 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на користь держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області, грошові кошти в сумі 3678,84 грн., які були затрачені КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» на лікування [PERSON] , потерпілого від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову послався на те, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2021, (справа №459/1113/17) кримінальне провадження за №12013150310000042 від 14.01.2013 року відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнано винним за ч.2 ст.186 КК України, який набрав законної сили 12.04.2021. Зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» 18 ліжко-днів з 15.01.2013 р. по 04.02.2013 р., вартість якого становить 3678,84 грн. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування Червоноградській міській раді не відшкодовано, а тому згідно ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою від 18.03.2022 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд. 27.05.2022, 20.06.2022 судові засідання відкладено у зв`язку із відсутністю відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового розгляду. 08.08.2022, 05.09.2022 судові засідання відкладено для виклику відповідача через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 07.11.2022 сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача та прокурор Червоноградської окружної прокуратури подали клопотання про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12.03.2021, [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобами, відповідно до ст. 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання, з іспитового строком один рік шість місяців. 12.04.2021 вищевказаний вирок набрав законної сили. Судом було встановлено, що внаслідок ДТП, вчиненого відповідачем, потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, яка проявилася струсом головного мозку середнього ступеня важкості, забійної рани голови, перелому тіл дванадцятого грудного та першого поперекового хребців, закритого перелому лівої ключиці із зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Крім того, наведені у вказаному вище судовому рішенні обставини щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 066/2013 від 19.02.2013 року. Згідно з довідкою КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 02.12.2021 р. № 7193, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у даному закладі з 15.01.2013 р. по 04.02.2013 р., загальна сума затрачених лікарнею коштів на його лікування склала 3678,84 грн. У добровільному порядку відповідач не відшкодував таких витрат. За правилами ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Фактичні обставини справи свідчать про те, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, Червоноградська міська рада понесла витрати на лікування потерпілого [PERSON] , що становлять 3678,84 грн. Відсутні обставини, що виключають обов`язок відповідача відшкодувати таку шкоду. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь держави у сумі 2481,00 грн.

Outcome: approved