Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З вересня 2022 року вони з відповідачем проживають окремо, відповідач виїхав до м.Києва, де працює і проживає. Дитина зареєстрована та проживає з нею та перебуває на її утриманні. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу розміру коштів, необхідних для утримання дочки. Відповідач [PERSON] належної участі у матеріальному утриманні дитини та в її утриманні не приймає, лише інколи сплачує незначні кошти. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Вона на сьогодні перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та у зв`язку з доглядом за дитиною не має змоги працювати і утримувати себе. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, а також на її утримання, він працездатний, має добрий стан здоров`я, є фізичною особою-підприємцем. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її, [PERSON] , утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , трьох років, до [INFO] . Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 25), у якому він позовні вимоги визнає частково, не згоден з тим, що повинен сплачувати 1/4 частку доходу, а на дружину 1/6 частку доходу. Згоден сплачувати аліменти у твердій сумі, на дитину він може сплачувати 1000 грн. щомісяця, на дружину - 500 грн. щомісяця. Представник позивача подала до суду відповідь на відзив (а.с. 27-29), за змістом якої позивач вважає за доцільне визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у виді 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2017 року (а.с. 10). Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 11). Дитина проживає та зареєстрована разом з позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с. 13), та за змістом позову перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.03.2021 року по [INFO] (а.с. 14). Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача в утриманні дитини та позивача, як дружини, з якою проживає дитина [PERSON] , до досягнення дочкою трьох років. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.3 ст.181 СК України, за змістом якої за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з частинами 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.80 СК України). Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю (позивачкою), а тому остання має право на утримання від чоловіка - батька дитини (відповідача) до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За заявленими вимогами позивач просить стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав доказів, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову. При визначенні розміру коштів на утримання [PERSON] суд враховує, що відповідач є працездатним, повинен організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина, тому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.80, 84 СК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на дружину, розмір яких суд визначає 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для розумних потреб позивача, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. Сторони не позбавлені можливості за взаємною згодою чи шляхом звернення до суду ставити питання про зміну розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів присуджується відповідачу від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1984 грн. 80 коп. Відповідно до ст. ст. 84, 91, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved