Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через свого представника, звернувся до суду з позовом до Турбівської селищної ради, а надалі до [PERSON] (далі відповідач), у якому просив: - визнати за позивачем право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: А- житловий будинок площею 94 кв.м., житловою 44,6 кв.м.; а-веранда, - ганок, а1-прибудова, а2-прибудова, Б-сарай, п/Б-погріб, В-сарай-літня кухня, Г-убиральня, №4-огорожа, №5-ворота з хвірткою, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла [PERSON] , яка залишила заповіт на ім`я позивача. На даний час, виникла необхідність оформити нотаріально спадщину після смерті [PERSON] і при зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено в нотаріальному порядку оформляти спадщину, зважаючи на той факт, що нотаріусу не було пред`явлено документ, який би посвідчував право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , яку померла заповіла позивачу, ще за життя. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 06.06.2022 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано матеріали спадкової справи спадкодавця. Ухвалою суду від 15.07.2022 замінено неналежного позивача Турбівську селищну раду на [PERSON] , підготовче судове засідання відкладено, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.09.2022 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Оскільки неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] яка була бабусею позивача по батьковій лінії - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] , за життя вона: 18.07.2012 заповіла своєму синові - відповідачу [PERSON] належну їй земельну ділянку; 14.08.2013 заповіла своєму синові - батьку позивача [PERSON] належну їй частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Однак [PERSON] [INFO] помер, а [INFO] [PERSON] заповіла своєму онукові - позивачу [PERSON] належну їй 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відповідно до рішення виконавчого комітету Сиваковецької сільської ради Вінницької області №68 від 20.10.2006 за [PERSON] та за [PERSON] визнано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; У матеріалах справи наявний технічний паспорт на згаданий житловий будинок, який містить такі характеристики, а саме: А- житловий будинок площею 94 кв.м., житловою 44,6 кв.м.; а-веранда, - ганок, а1-прибудова, а2-прибудова, Б-сарай, п/Б-погріб, В-сарай-літня кухня, Г-убиральня, №4-огорожа, №5-ворота з хвірткою. Однак при зверненні позивача з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку з прибудовами за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії з тих підстав, що позивач, претендуючи на частку житлового будинку, яка раніше належала [PERSON] , не надав правовстановлюючих документів, що б підтверджували право власності останньої на відповідну частку. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] яка була бабусею позивача, за життя 18.07.2012 заповіла своєму синові - відповідачу [PERSON] належну їй земельну ділянку та іншим заповітом 10.08.2016 заповіла своєму онукові - позивачу належну їй 1/2 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який таку спадщину прийняв в силу приписів з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, яка передбачає те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що при зверненні позивача з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку з прибудовами за адресою: [ADDRESS] , приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії з тих підстав, що позивач, претендуючи на частку житлового будинку, яка раніше належала [PERSON] , не надав правовстановлюючих документів, що б підтверджували право власності останньої на відповідну частку. Разом з тим, відповідно до рішення виконавчого комітету Сиваковецької сільської ради Вінницької області №68 від 20.10.2006 за [PERSON] та за [PERSON] визнано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Нормами ст. 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. \~ \~ \~ \~У справі наявний технічний паспорт на вищезгаданий житловий будинок, який містить такі характеристики, а саме: А- житловий будинок площею 94 кв.м., житловою 44,6 кв.м.; а-веранда, - ганок, а1-прибудова, а2-прибудова, Б-сарай, п/Б-погріб, В-сарай-літня кухня, Г-убиральня, №4-огорожа, №5-ворота з хвірткою. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Суд вважає, що визначення за позивачем право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, яку йому заповіла бабуся [PERSON] не порушує прав та інтересів відповідача, якому волею спадкодавця заповідано земельну ділянку. Інших доказів на противагу вищезазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, а саме: А- житловий будинок площею 94 кв.м., житловою 44,6 кв.м.; а-веранда, - ганок, а1-прибудова, а2-прибудова, Б-сарай, п/Б-погріб, В-сарай-літня кухня, Г-убиральня, №4-огорожа, №5-ворота з хвірткою, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] яка померла [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved