Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 26 вересня 2004 року було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Селятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №05. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужили ті обставини, що сторони не живуть подружнім життям у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. Позивач просила шлюб розірвати та стягувати на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . в розмірі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Провадження у справі відкрито 28.06.2022 року з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в заяві просила провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В частині стягнення аліментів просила стягувати на її користь на утримання дітей аліменти в сумі 2000 на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Фестей А.В. в письмовій заяві також підтримав позовні вимоги, а розгляд справи просив здійснити без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти розлучення. В частині стягнення аліментів, просив стягувати аліменти згідно чинного законодавства. Справу просив розглядати у його відсутності та у відсутності його адвоката. Адвокат Олар Е.М., як представник відповідача просила відкласти розгляд справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Зважаючи на позицію відповідача, суд не відкладаючи провів розгляд справи без відповідача і його представника, а також без позивача та її представника. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 26 вересня 2004 року, який зареєстровано виконкомом Селятинської сільської ради, Путильського району Чернівецької області, актовий запис №05. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На думку суду, дана сім`я, в результаті різних поглядів на шлюб та сім`ю, відсутності порозуміння між ними та не проживання подружжя спільно розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а наданий сторонам термін на примирення позитивних наслідків не дав. Подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Відповідач визнав позов в цій частині, що є підставою, згідно ч.4 і 5 статті 206 ЦПК України, до задоволення позову. При цьому судом встановлено, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом також встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Відповідач проживає окремо від сім`ї і від своїх дітей. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім`ї, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дітей, аліментів на їх утримання. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Позивач обрала спосіб стягнення у твердій грошовій сумі, що не знайшло обгрунтованого заперечення в іншої сторони. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення, яке їм зобов`язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дітей встановленим законом розміром прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дітей, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів не можливим до стягнення із відповідача, оскільки він є явно завищеним по відношенню до мінімального гарантованого розміру аліментів, оскільки доказів щодо необхідності стягнення мінімального рекомендованого розміру аліментів, як і доказів на стягнення 2000 тис грн. на одну дитину суду не надано. Суд знаходить, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину має бути в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Визначену суму аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 07 червня 2022 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.267 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що діти сторін проживають з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітей, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні.

Outcome: approved