Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 82500,00 грн., з яких: сума боргу становить 75000,00 грн., 10% штрафу за затримку чергового платежу більш ніж на 3 календарні місяці у розмірі 7500,00 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді, які складаються з судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 02.09.2019 року між ним та [PERSON] у відповідності до приписів ст.ст.1046-1047 ЦК України, у письмовій формі, був укладений письмовий договір позики у формі розписки на на сумму 75 000 гр (сімдесят п`ять тисяч) гривен. Вказані кошти відповідач зобов`язався повернути йому готівкою до 02.08.2022 року шляхом перерахування частинами на картковий рахунок позивача щомісяця до 19 числа наступного місяця по 1500 грн. до повного погашення у встановлені строки, усієї суми боргу в перерахунку на долари США, по кожному платежу у випадку неоплати, несвоєчасної оплати чергового платежу, наступне перерахування повинен здійснити з врахуванням пропущеного збільшеного на 10%, а у випадку затримки чергового платежу більш ніж на 3 календарні місяці сплатити борг повністю і одним платежем із збільшенням суми що залишилась до сплати на 10%. Позивач також заначив, що прострочення відповідача на момент звернення до суду з позовом з 19.10.2019 року по 10.12.2020 року становить 13 місяців, у зв`язку з чим він повинен сплатити увесь борг повністю 75000,00 грн. та 10 % штрафу який становить 7500,00 грн. Загальна сума становить 82500,00 грн. В наданій суду письмовій заяві позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в наданих суду письмоивх заявах від 15.08.2022 року та 23.09.2022 року просив відкласти розгляд справи. В подальшому відповідач [PERSON] за викликами до суду не з`являлався, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно письмової розписки від 02 вересня 2019 року (арк.с. 5) відповідач [PERSON] , в присутності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , отримав від позивача [PERSON] позику в сумі 75000,00 грн. що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 3000 дол. США. та зобов`язався повернути борг в строк до 02 серпня 2022 року частинами, шляхом перерахування на картковий рахунок позивача, щомісяця до 19 числа наступного місяця по 1500,00 грн. до повного погашення у встановлений строк, усієї суми боргу в перерахунку на долари США, по кожному платежу, а у випадку неоплати, несвоєчасної оплати чергового платежу, наступне перерахування повинен здійснити з врахуванням пропущеного, збільшеного на 10%, а у випадку затримки чергового платежу більш ніж на 3 календарні місяці сплатити борг повністю і одним платежем із збільшенням суми, що залишилась до сплати на 10%. Як зазначив позивач, прострочення відповідача за період з 19.10.2019 року по 10.12.2020 року становить 13 місяців, у зв`язку з чим відповідач повинен сплатити суму боргу у розмірі 75000,00 грн. та 10% штрафу, який становить 7500,00 грн. Загальна сума заборгованості складає 82500,00 грн. Згідно ст. 625 ЦК України року боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.04.2021 року у справі № 500/1755/17 за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладаються у письмовій формі, обов`язку нотаріального посвідчення договорів позики між фізичними особами законом не встановлено. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.530 ч.1 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів. Договір укладено за добровільним волевиявленням сторін, обставин, які б свідчили про невідповідність договору засадам добросовісності, розумності та справедливості, передбаченим ч. 3 ст. 509 ЦК України, під час судового розгляду не встановлено. Відповідач отримав кошти, але своїх зобов`язань за договором позики у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором позики від 02 вересня 2019 року у розмірі 82500 грн. 00 коп., яка складається з: суми боргу у розмірі 75000 грн. 00 коп. та 10 % штрафу за затримку чергового платежу більш ніж на 3 календарні місяці у розмірі 7500 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved