Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 02.02.2010 державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління\~юстиції винесена постанова про накладення арешту на належну його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , земельну ділянку площею 1140 кв.м. по [ADDRESS] . 28.01.2011 державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління\~юстиції винесена постанова про накладення арешту на належні його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , 89/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернувся до Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування арешту на вказане нерухоме майно, однак, йому було відмовлено. Тому, просив Звільнити з-під арешту\~та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відповідні записи про це. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Представник Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, відзив не подав. 2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05.10.2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.11.2022 року. 1.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 02.02.2010 державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління\~юстиції винесена постанова б/н про накладення арешту на земельну ділянку площею 1140 кв.м., що по [ADDRESS] . На підставі цієї постанови в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна державним виконавцем вчинено запис про обтяження за реєстраційним номером №9475885. 28.01.2011 державним виконавцем відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління\~юстиції винесена постанова про накладення арешту на 89/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . На підставі цієї постанови в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна державним виконавцем вчинено запис про обтяження за реєстраційним номером №10765852. Вказані об`єкти нерухомого майна належали на праві власності матері позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . Виконавчі провадження, в межах яких були винесені постанови про накладення арешту на нерухоме майно [PERSON] знищено за строком давності, постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про накладення арешту та будь-які інші документи цього виконавчого провадження не збереглися. Тобто, неможливо встановити з приводу чого відкривалося виконавче провадження. [PERSON] , як спадкоємець першої черги, звернувся до Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування арешту на будинок та земельну ділянку, однак, йому було відмовлено. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2022, копією свідоцтва про народження та смерть, листом Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 08.09.2022 №29883/06, копіями договорів купівлі-продажу від 06.07.1985, від 06.07.1999, від 29.10.2018, копією державного акта на право власності на землю від 10.12.1993. 3.Норми права, які застосував суд. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як випливає із змісту частини 5 ст. 59 цього Закону. 4.Оцінка суду. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, виконавче провадження, де боржником є позивач чи його мати [PERSON] , на примусовому виконанні не перебуває. Тобто на сьогодні, відсутні будь-які підстави перебування майна в арешті. Враховуючи викладене і те, що наявність арешту на нерухоме майно суттєво обмежує права позивача, як спадкоємця на оформлення спадщини та розпорядження майном, суд дійшов до висновку про необхідність здійснити захист прав позивача шляхом звільнення спірного майна з-під арешту. Разом з цим, позовна вимога про виключення записів про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Отже, рішення суду, яке набрало законної сили про звільнення майна з-під арешту є підставою для зняття арешту державним виконавцем та внесення відповідного запису про це в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Outcome: partial