Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

12.08.2022 року [PERSON] звернувся із позовом до Військової академії (м. Одеса), в якому просив визнати протиправним та скасувати п. 11 наказу начальника Військової академії (м. Одеса) (по стройовій частині) № 47 від 02.03.2022 року про звільнення [PERSON] , доцента кафедри управління діями підрозділів десантно-штурмових військ та морської піхоти факультету підготовки спеціалістів десантно-штурмових військ з 02.03.2022 року відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пункту 3 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, в зв`язку з призовом працівника Збройних сил України на військову службу. Поновити [PERSON] на посаді доцента кафедри управління діями підрозділів десантно-штурмових військ та морської піхоти факультету підготовки спеціалістів десантно-штурмових військ Військової академії (м. Одеса) Міністерства оборони України. Стягнути з Військової академії (м. Одеса) Міністерства оборони України на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Позов обґрунтований наступними обставинами. 01.03.2022 \~ \~ \~ \~року [PERSON] був призваний на військову службу у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 49 від 02.03.2022 \~ \~ \~ \~року полковника [PERSON] , відповідно до Указу президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду старшого офіцера відділу підготовки резервів та територіальної оборони управління підготовки. 02.03.2022 року зараховано до списків особового складу військової частини [NUMBER] на всі види забезпечення та встановлено вважати позивача таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. 23 липня 2022 року [PERSON] дізнався про те, що наказом начальника Військової академії (м. Одеса) Міністерства оборони України (по стройовій частині) № 47 від 02.03.2022 року його, доцента кафедри управління діями підрозділів десантно-штурмових військ та морської піхоти факультету підготовки спеціалістів десантно-штурмових військ, звільнено з посади з 02.03.2022 року відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пункту 3 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, в зв`язку з призовом працівника Збройних сил України на військову службу. Зазначений наказ позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що відповідно до ст. 119 КЗпП України він має право на збереження робочого місця та виплату середньої заробітної плати у Військовій академії (м. Одеса), а також на те, що на нього не поширюється дія абз. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» В ході розгляду справи сторона позивача позов підтримала в повному обсязі, а представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. 05.09.2022 року представник Військової академії (м. Одеса) подав відзив на позов із запереченнями проти нього, які обґрунтовані публічно-правовим характером спору, який, на думку сторони відповідача, повинно розглядати в порядку КАС України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зважаючи на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. 15 жовтня 2020 року між Військовою академією (м. Одеса) та [PERSON] укладено контракт, відповідно до якого [PERSON] призначено на посаду доцента кафедри управління діями підрозділів Десантно-штурмових військ та морської піхоти факультету підготовки спеціалістів Десантно-штурмових військ на термін до 15 жовтня 2025 року (а. с. 118). 01.03.2022 року полковника [PERSON] , на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», Наказом начальника [INFO] № 6 призване та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних, відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в військову частину [NUMBER] (а. с. 81). Із копії витягу із наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 02.03.2022 року № 47 вбачається, що [PERSON] , доцента кафедри управління діями підрозділів десантно-штурмових військ та морської піхоти факультету підготовки спеціалістів десантно-штурмових військ, звільнено з посади з 02.03.2022 року відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пункту 3 частини 1 статті 36 КЗпП України, в зв`язку із призовом працівника Збройних Сил України на військову службу. Виплачено грошову компенсацію за невикористану відпустку за 20 календарних днів за робочий період з 05.05.2021 року по 28.02.2022 року. Підстава: витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] від 02.03.2022 № 49 (а. с. 26). Не погоджуючись із звільненням з посади, та обгрунтовуючи його неправомірність, позивач посилається на гарантії для працівників, призваних на військову службу під час мобілізації, передбачені статтею 119 КЗпП України. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~36\~КЗпП України\~підставами припинення\~трудового договору\~є призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до\~частини третьої\~статті 119 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України, в редакції, яка була чинною на дату звільнення [PERSON] 02.03.2022 року, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України\~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року, який набрав чинності 19.07.2022 року, внесено зміни до частини 3 статті 119 КЗпП України, а саме, слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінити словами "зберігаються місце роботи і посада". Таким чином, звільнення [PERSON] , якого було призване на військову службу відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» не було здійснено відповідно до діючого трудового законодавства України, без забезпечення гарантій, передбачених ч. 3 ст. 119 КЗпП України, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді є обґрунтованими, законними та такими, що знайшли своє підтвердження наявними матеріалами справи. Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу підлягає частковому задоволенню. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Із матеріалів справи вбачається, що з часу звільнення позивача до дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року, яким внесено зміни до частини 3 статті 119 КЗпП України, а саме, слова "зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток" замінено словами "зберігаються місце роботи і посада", дні вимушеного прогулу становлять 119 робочих днів. Позивач звільнений з 02 березня 2022 року, останні два місяця, що передують події звільнення січень та лютий 2022 р. Згідно з довідкою про доходи [PERSON] , заробітна плата позивача у січні 2022 року становила 23062,91 грн., у лютому 2022 року 23062,91 грн., разом 46125,82 грн. (а. с. 122). Середньоденний заробіток позивача відповідно до довідки становить 960,95 грн., середньомісячна заробітна плата складає 23062,91 грн. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 114353,05 грн. (960,95*119). Відповідно до ч. ч. 1,2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Outcome: partial