Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до філії Кіровоградське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно списані кошти в розмірі 14 700,00 грн. та 908,00 грн. сплаченого судового збору. Позов обґрунтовано тим, що згідно Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідачем на його ім`я відкрито банківський рахунок № [NUMBER] із наданням платіжної картки типу MasterCard Debit World PayPass. На банківському обслуговуванні відповідача знаходиться його особовий пенсійний рахунок № [NUMBER] . 05.05.2021 року о 00:00 год. на вказаний банківський рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 14 872,57 грн. в якості безготівкового зарахування на рахунок пенсії.Цього ж дня о 15:43 год. з його банківського рахунку було безпідставно списано грошові кошти в сумі 14 500,00 грн. Із отриманої виписки з банку йому стало відомо призначення даної трансакції: «Переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING [NUMBER]».Окрім того, 05.05.2021 року о 15:44 год. з його банківського рахунку було безпідставно списано грошові кошти в сумі 200,00 грн. Із отриманої виписки з банку йому стало відомо призначення даної трансакції: «Операції розрахунку в торгово-сервісній мережі UKR KYIV MBK-PORTMONE». Вказані банківські операції ним не здійснювались та здійснені без його відома, послугами інтернет банкінгу він не користується, будь-яке підтвердження здійснення вищезазначених транзакцій через смс-банкінг ним не здійснювалось, СМС-повідомлення про те, що хтось має намір здійснити списання з його банківського рахунку вказані суми грошових коштів на його мобільний номер телефону не надходило, на фінансовий номер телефону надійшли лише смс-повідомлення про факти здійснених банківських операцій на вищезазначені суми грошових коштів. В день безпідставного списання грошових коштів він звертався до служби безпеки відповідача та 11.05.2021 року подав заяву про кримінальне правопорушення до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.05.2021 року в справі № 12021121130000622, досудовим розслідуванням встановлено відсутність факту скоєння щодо нього кримінального правопорушення у зв`язку із встановленням факту цивільно-правових правовідносин пов`язаних із безпідставним списанням грошових коштів з його банківського рахунку.11.10.2021 року він звернувся до Банку із претензією про повернення безпідставно списаних грошових коштів в сумі 14 700,00 гривень.Листом від 28.10.2021 року відповідач повідомив про те, що для того, щоб зняти грошові кошти з його платіжної картки був введений правильний ПІН-код картки. Однак, Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду. Також йому рекомендовано звернутись до правоохоронних органів за наявності у нього впевненості у здійсненні іншими особами шахрайських дій. Посилаючись на зазначені обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 03.12.2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.02.2022 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено АТ «Державний ощадний банк України. 14.02.2022 року позивачем подано уточнений позов. 18.02.2022 року відповідачам АТ «Державний ощадний банк України» подано відзив на позов. Ухвалою суду від 16.08.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов просив відмовити в задоволенні вимог позивача. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України унормовано, що банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списувати кошти з рахунка на підставі розпорядження клієнта. Таким чином, лише клієнт стосовно своїх коштів, може ініціювати їх списання, а банк в свою чергу зобов`язаний ідентифікувати його особу. Встановлення, що власник рахунка та ініціатор списання коштів є однією особою - запорука належного виконання банком умов договору. Саме тому у випадку допущення працівником банку халатності, внаслідок чого незаконно списуються гроші з поточного рахунку клієнта, фінустанова повинна нести відповідальність. Положенням ст.1073 ЦК України встановлено, що у випадку несвоєчасного зарахування коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити відсотки та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 223 від 30.04.2010 року банку разі здійснення не дозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Судом встановлено, щозгідно Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) АТ «Державний ощадний банк України» на ім`я позивача - [PERSON] було відкрито банківський рахунок № [NUMBER] із наданням платіжної картки типу MasterCard Debit World PayPass. На банківському обслуговуванні відповідача знаходиться його особовий пенсійний рахунок № [NUMBER] . 05.05.2021 року о 00:00 год. на вказаний банківський рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 14 872,57 грн. в якості безготівкового зарахування на рахунок пенсії.Цього ж дня о 15:43 год. з банківського рахунку позивача було списано грошові кошти в сумі 14 500,00 грн. Із виписки з банку вбачається, що призначення даної трансакції: «Переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING [NUMBER]». 05.05.2021 року о 15:44 год. з вищевказаного банківського рахунку було списано грошові кошти в сумі 200,00 грн. Із отриманої виписки з банку вбачається, що призначення даної трансакції: «Операції розрахунку в торгово-сервісній мережі UKR KYIV MBK-PORTMONE». Як зазначає позивач, вказані операції ним не проводились і в день безпідставного списання грошових коштів він звертався до служби безпеки банку та 11.05.2021 року подав заяву про кримінальне правопорушення до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 29.05.2021 року в справі № 12021121130000622, досудовим розслідуванням встановлено відсутність факту скоєння щодо позивача кримінального правопорушення у зв`язку із встановленням факту цивільно-правових правовідносин пов`язаних із безпідставним списанням грошових коштів з його банківського рахунку. 11.10.2021 року позивач звернувся до Банку із претензією про повернення безпідставно списаних грошових коштів в сумі 14 700,00 гривень.Листом від 28.10.2021 року банк повідомив позивача про те, що для того, щоб зняти грошові кошти з його платіжної картки був введений правильний ПІН-код картки. Однак, Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду. Також йому рекомендовано звернутись до правоохоронних органів за наявності у нього впевненості у здійсненні іншими особами шахрайських дій. Статтею 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» визначено, що суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем. Еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів. У відповідності до п. 32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі, неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі, неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п. 8 та п. 9 Розділу VI Постанови НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використання електронних платіжних засобів»: «Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції (п. 8).» Згідно п.9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 5.11.2014 року № 05, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно пунктів 11, 13 розділу 2 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ № 705 від 05.11.2014 року (в редакції від 10.12.2019, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), емітент має утримуватися від надсилання незатребуваного електронного платіжного засобу, крім випадків установлених договором, та потреби заміни виданого користувачу електронного платіжного засобу. Електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання переказу. Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу. Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача стверджував, що ініціювання спірної банківської операції позивачем було здійснено із застосуванням сервісу «finger touch», активованого в застосунку «Ощад 24/7». Виходячи зі змісту статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк повинен був ідентифікувати особу позивача як при реєстрації в мобільному застосунку «Ощад 24/7» (або у веб версії вказаного застосунку); окрім того, шляхом направлення смс-повідомлення із одноразовим пін-кодом на фінансовий мобільний номер телефону, ідентифікується позивач як особа, яка надає згоду на подальшу його ідентифікацію в мобільному застосунку «Ощад 24/7» без направлення йому смс-повідомлень, через ідентифікацію із допомогою сервісу «touch id» (він же - finger touch). Шляхом направлення одноразового смс-паролю підтверджується воля позивача на здійснення ініціювання переказів у вказаному застосунку без подальшого підтвердження по смс та ідентифікації із використанням біометричних даних в сервісі «finger touch» застосунку «Ощад 24/7». Як вбачається із наданих суду смс-повідомлень від банку, направлених позивачу на його фінансовий номер, від банку не направлено жодного смс-повідомлення для його ідентифікації як клієнта банку, як для реєстрації в мобільному застосунку банку так і при активації сервісу «finger touch» та для ініціювання переказу коштів із застосуванням вказаного сервісу (даний порядок також відображений в публічному доступі за посиланням https://www.oschadbank.Ua/uploads/0/534 instrukcia_koristuvaca_web_banking_0.pdf ). Також представник відповідача зазначав, що банком ідентифіковано пристрій за допомогою якого було здійснено банківську операцію, а саме , що вказаний ідентифікатор зазначений у відповіді банку на претензію позивача та є ір-адресою 146.0.36.21. IP-адреса, адреса Ай- Пі (від англ. Internet Protocol address) - це ідентифікатор (унікальний числовий номер) мережевого рівня, який використовується для адресації комп`ютерів чи пристроїв у мережах, які побудовані з використанням стеку протоколів ТСРДР (н- д Інтернет). Через IP-адресу є можливим лише ідентифікувати пристрій (наприклад wi-fi роутер) через який здійснюється доступ, в тому числі, мобільного телефону та/або комп`ютеру до мережі Інтернет. При підключенні декількох телефонів та/або комп`ютерів до одного wi-fi роутеру вказані підключені пристрої в більшості випадків матимуть однакову ІР-адресу. Суд приходить до висновку, що банк належним чином не ідентифікував Клієнта, яким є позивач, під час здійснення оспорюваних операцій. У відповіді на претензію від 28.10.2021 року № 109.29-17/572 вказано: «...Операції з використанням Інтернет ресурсу «Web Banking» проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжних карток, що емітовані Банком на Ваше ім`я, з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразових операцій в мережі Інтернет), які були відомі лише Вам та були направлені на Ваш номер мобільного телефону [NUMBER] ». Враховуючи вищезазначене, вважаємо, що реквізити Ваших платіжних карток CVC2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третій особі...» Верховний Суд в рішеннях вказував на те, що задовольняючи позов споживача суд має враховувати положення статей 1068, 1071, 1072, 1073 ЦК України, статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пункту 9 розділу IV Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, та діяти на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.05.2015 року у справі № 6-71 цс15:«.. .не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності позичальника». Вказана правова позиція підтвердила свою сталість та застосована в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2018 року в судовій справі № 202/10128/14-ц. Згідно зі ст. 7 та п. 38.1 і 38.4 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», режим обслуговування клієнта банків полягає у зберіганні коштів, здійсненні розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів та створенні системи захисту інформації, яка повинна забезпечувати безперервний захист інформації щодо переказу коштів на усіх етапах її формування, обробки, передачі та зберігання. Аналіз наведених вище норм вказує, що крім функцій розрахунково-касового обслуговування клієнта, банк також виконує й функцію зберігання його грошових коштів, які перебували на поточному рахунку, і несе відповідальність за безпеку власної платіжної системи, а значить і грошових коштів. Відповідно до п. 18.3 статті 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документу. У разі недотримання зазначених вимог, банк або інша установа - член платіжної системи, несуть відповідальність за шкоду, заподіяну суб`єктам переказу. Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути незаконно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, підтверджені наданою ним квитанцією про сплату судового збору, в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved