Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30.12.2017 року він передав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 200000,00 дол. США, і на підтвердження отримання коштів позичальником йому надано розписку від 30.12.2017 року. Згідно розписки відповідач зобов`язався повернути йому грошові кошти до 31.03.2019 року, але коштів у визначений строк не повернув. Тому позивач просив стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за договором позики в сумі 5298000,00 грн. (200000,00 дол. США х 26,49 грн.), що станом на 02.05.2019 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 200000,00 дол. США, та судові витрати. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за договором позики в сумі 175153,86 дол. США та судові витрати (т. 2 а. с. 241 - 244). Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 06.11.2019 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 5298000,00 грн., що еквівалентно 200000,00 дол., та судовий збір у розмірі 9605,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2020 року заочне рішення Богунського районного суду міста Житомира від 06.11.2019 року скасовано та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. У червні 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову, вказавши, що відповідачем заперечуються заявлені позивачем обставини отримання готівкових коштів у позику, наявності у позивача оригіналу розписки від 30.12.2017 року та існування невиконаного обов`язку за цією розписку. Між сторонами справи існували тривалі ділові взаємовідносини як співвласників ТОВ «Смерека-плюс» (код 37546783), які в 2017 році вони вирішили припинити. Згідно протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Смерека-плюс» від 22.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Н.С. 22.06.2017 року за реєстром № 871, 872 вирішено: погодити відступлення частки у розмірі 50 % статутного капіталу ТОВ «Смерека-плюс» [PERSON] на користь [PERSON] на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 22.06.2017 року; передати частку в розмірі 50 % статутного капіталу від [PERSON] [PERSON] ; виключити [PERSON] зі складу учасників та підписантів ТОВ «Смерека-плюс»; затвердити новий розподіл часток між учасниками: [PERSON] 500000,00 грн., що складає 100 % статутного капіталу ТОВ «Смерека-плюс». Окрім того, 22.06.2017 року між сторонами та їхніми дружинами в тому числі були укладені договори щодо купівлі-продажу 1/2 частки складських та офісних приміщень з дільницею виготовлення штучної хвої загальною площею 903,1 кв. м за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частки незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] . Проте в подальшому 11.09.2017 року зазначені договори були розірвані. Щоб завершити вихід [PERSON] зі складу засновників ТОВ «Смерека-плюс» без тривалого процесу інвентаризації та оцінки майна товариства, [PERSON] та [PERSON] спільно вирішили оцінити вартість частки [PERSON] на суму 200000,00 дол. США та зафіксувати її у формі боргової розписки від 30.12.2017 року, згідно якої [PERSON] повинен був сплати йому визначену суму у строк до 31.09.2019 року. Тобто, спірна розписка не засвідчує укладення між сторонами договору позики і реального одержання готівкових грошових коштів у борг, а лише підтверджує досягнуту між учасниками ТОВ «Смерека-плюс» домовленість про виплату [PERSON] на користь [PERSON] вартості відступлених останнім корпоративних прав, які сторони оцінили в 200000,00 дол. США. В свою чергу, [PERSON] написав у той же день 30.12.2017 року на ім`я [PERSON] про обов`язок передати останньому обладнання та залишки товару в цехах, а також не чинити перешкод при їх вивезенні. Мова йшла про вказані вище приміщення за адресам: [ADDRESS] та [ADDRESS] . В подальшому, а саме 25.12.2018 року [PERSON] в присутності [PERSON] та інших свідків за місцем проживання позивача: [ADDRESS] передав [PERSON] готівкові грошові кошти в сумі 200000,00 дол. США, а [PERSON] віддав [PERSON] документ у вигляді розписки від 30.12.2017 року, який [PERSON] сприйняв як її оригінал, що свідчить про припинення зобов`язання його повним виконанням. Всупереч отриманню повної суми коштів за розпискою від 30.12.2017 року як плати за відступлені корпоративні права у ТОВ «Смерека-плюс» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи його недостовірними фактами та приховуючи суть правовідносин, що відбулися між сторонами. \~ \~ \~ \~Від представника позивача в червні 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, мотивована тим, що дійсно між позивачем та відповідачем тривалий час існували господарські правовідносини. У зв`язку з тим, що в позивача існував певний рівень довіри до відповідача та після його прохання про отримання в борг коштів у сумі 200000,00 дол. США, позивач погодився це зробити, і сторони оформили відповідну дію шляхом написання [PERSON] власноручної розписки від 30.12.2017 року. Жодні інші правовідносини, - ні ті, що пов`язані з укладанням угод про розірвання договору-продажу 11.09.2017 року, ні ті, які стосуються виходу позивача зі складу засновників ТОВ «Смерека-плюс», ні жодні інші ніяким чином не стосуються боргових зобов`язань відповідача перед позивачем, які зафіксовані написанням розписки від 31.12.2017 року. Відступлення [PERSON] частки у статутному капіталі ТОВ «Смерека-плюс» відбулося згідно протоколу № 1 учасників даного товариства ще 22.06.2017 року, а кошти в сумі 200000,00 дол. США були отримані відповідачем у борг від позивача 30.12.2017 року. Тобто відповідач отримав від позивача кошти в борг через півроку після виходу зі складу часників ТОВ «Смерека-плюс» та на теперішній час він намагається використати будь-яку ситуацію щоб уникнути зобов`язання повернення боргу. Ухвалами Богунського районного суду міста Житомира від 28.10.2021 року за клопотанням представника відповідача в справі було призначено судову почеркознавчу експертизу та провадження в справі зупинено до закінчення її проведення. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 05.05.2022 року поновлено провадження в справі. Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві та надійшла відповідь на відзив обставин. Позивач, допитаний як свідок, надав показання про те, що ним були надані відповідачу в борг грошові кошти в сумі 200000,00 дол. США, які йому відповідач не повернув у вказаний в розписці строк. У грудні 2018 року до нього ніхто не приїжджав та кошти не повертав. Відносини, які існували між ним та відповідачем, ніякого стосунку до позики не мають та все, про що вказує відповідач, не відповідає дійсності. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, пославшись на зазначені у відзиві на позовну заяву обставини. Відповідач, допитаний у якості свідка, надав показання, згідно яких кошти від позивача він отримував, але 200000,00 дол. США це була не позика, а плата за корпоративні права. 25.12.2018 року за місцем проживання позивача він кошти йому повернув у присутності своєї дружини та дружини [PERSON] . Отримавши від нього кошти, позивач віддав йому розписку, яка виявилася дублікатом, а згодом цей документ він порвав. Він був переконаний, що отримав від позивача саме оригінал розписки. Своє зобов`язання перед позивачем він виконав. За змістом показань допитаної в судовому засіданні як свідка дружини відповідача [PERSON] , її чоловік [PERSON] та [PERSON] працювали разом 16 років, але позивач вирішив залишити спільну справу та отримати кошти за свою частку, про що вони домовилися, та в грудні 2017 року її чоловік написав позивачу розписку про отримання коштів, але фактично коштів не отримував. 200000,00 дол. це був розрахунок за фірму. Зазначену суму коштів її чоловік повернув позивачу в будинку за місцем проживання позивача та під час передачі коштів були присутні вона, її чоловік, позивач та його дружина. Також підтвердила, що після розрахунку з позивачем він віддав розписку її чоловіку, яку той порвав. Із показань свідка [PERSON] , яка є дружиною позивача, допитаної в судовому засіданні, слідує, що відповідач отримав від її чоловіка в борг 200000,00 дол. США, які до цього часу залишаються неповернутими до теперішнього часу. Відповідач прийшов працювати на їхню фірму як найманий працівник 18 років тому, де вона також працювала. Спочатку фірма була оформлена на її чоловіка, а потім на [PERSON] . Гроші, зазначені в розписці, відповідач отримав від її чоловіка в борг близько за годину до написання розписки. Вона особисто бачила момент передачі коштів відповідачу, але де саме це відбувалося точно не пам`ятає. В останнє судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачу грошові кошти у розмірі 200000,00 дол. США, що згідно змісту розписки в еквіваленті складає 5600000,00 грн. за курсом НБУ станом на 30.12.2017 року, які відповідач зобов`язався повернути позивачу до 31.03.2019 року, підтвердженням чому є письмова розписка, копія якої міститься в матеріалах справи (т. 1 а. с. 54). Однак грошові кошти боржник позивачу не повернув. У судовому засіданні стороною позивача було надано для огляду оригінал розписки від 30.12.2017 року. За результатами проведення судової почеркознавчої експертизи судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Красюком І. складено висновок № 36181/36182/21-32 від 07.04.2022 року, згідно якого рукописний текст, що розпочинається словами: «м. Житомир 30.12.2017 года. Расписка…» і закінчується «…4) [PERSON] .» міститься на лицевій та зворотній стороні документа «Расписка» від 30.12.2017 на суму 200000,00 (двісті тисяч) доларів США, виконано [PERSON] . Підписи від імені [PERSON] , що містяться ліворуч від рукописного запису « [PERSON] » та праворуч від рукописного запису «3) [PERSON] » на зворотній стороні аркуша документа « [PERSON] » від 30.12.2017 на суму 200000,00 дол. США (двісті тисяч) доларів США, виконано [PERSON] (т. 2 а. с. 218-237). 22.06.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ТОВ «Смерека-плюс», згідно якого позивач як продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність відповідача як покупця частку в розмірі 50 % статутного капіталу ТОВ «Смерека-плюс», що складає 250000,00 грн. (т. 3 а. с. 54). Пунктом 2.1\~договору сторонами\~погоджено,\~що продавець\~вчинив 50\~%\~загального статутного\~капіталу ТОВ\~«Смерека-плюс»\~номінальною вартістю\~250000,00\~грн.,\~які покупець\~сплатив продавцю\~до укладення\~цього договору.\~ \~ \~ Договір було укладено на підставі протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Смерека-плюс» від 22.06.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Білецькою Н.С. 22.06.2017 року за реєстром № 871, 872 (т. 2 а. с. 6, 7). Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: approved