Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» про стягнення страхового відшкодування та просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Арсенал - Страхування» на свою користь 54425 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю її сина [PERSON] , яка настала внаслідок страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), який стався 19.05.2022 року, а також 8 000 грн. - витрати, пов`язані з оплатою послуг професійної правничої допомоги, і судовий збір, мотивуючи свої вимоги тим, що розмір виплаченого їй відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» не відповідає положенням пунктів 27.3, 27.4, 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (виплачено лише половину), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. 10.10.2022 року до суду надійшов відзив відповідача ПрАТ Страхова компанія «Арсенал - Страхування» від 04.10.2022 року № 041022-418/ю, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову відповідно до вимог п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 24.10.2022 року до суду надійшла відповідь не відзив представника позивача [PERSON] - адвоката Синюка С.Л., у якій сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на правові позиції Верховного Суду щодо спірних правовідносин. Заперечення відповідачем ПрАТ Страхова компанія «Арсенал - Страхування» подане не було, хоча відповідь на відзив була отримана ним 21.10.2022 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 19.05.2022 року о 20.45 год. водій [PERSON] , керуючи автопоїздом у складі автомобіля «MAN NGX 18.440», державний номерний знак [NUMBER] , із напівпричепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись вулицею Житомирське шосе поблизу смт. Десна Вінницького району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який у невстановленому місці перетинав проїзну частину дороги з права наліво, по напрямку руху автопоїзда; внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих травм загинув на місці пригоди, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть № 26-Б від 20.05.2022 року та Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2022 року (а.с.9-10). 29.06.2022 року слідчим відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майором міліції Мазуром Ю.А. було прийнято постанову про закриття кримінального провадження №12021020000000247, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; цією постановою встановлено, що водій [PERSON] не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, в діях водія [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди; у даній дорожній обстановці пішохід [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п. 4.8, п. 4.14 (а, б) Правил дорожнього руху, згідно з якими якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки (а.с. 4-5). Відповідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки (моделі) «MAN TGX», державний номер [NUMBER] , була застрахована відповідно до полісу № АР5747405 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» (а.с. 6). 09.06.2017 року позивач [PERSON] , яка є матір`ю загиблого [PERSON] (підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.04.1983 року, повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2018 року, а.с. 12,16) звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 108 850 грн., яке складається з: 78 000 грн. - відшкодування моральної шкоди, 30 850 грн. - відшкодування витрат на поховання (а.с. 8). Батько загиблого [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2020 року (а.с. 17). Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 54425 грн. та була здійснена його виплата. Щодо розміру моральної шкоди та витрат на поховання суд зазначає таке. Пунктами 27.3, 27.4, 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами ; страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку ; відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати; загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 6500 гривень. Відповідачем не заперечувалося право Позивача на відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання, однак було виплачено страхове відшкодування у розмірі 54425 грн. (39 000 грн. - у відшкодування моральної шкоди, та 15 425 грн. - у відшкодування витрат на поховання). Така позиція Відповідача ґрунтується на тому, що відповідальними за заподіяння шкоди є як водій [PERSON] , так і сам потерпілий [PERSON] , у зв`язку з чим розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу заподіяної шкоди на кількість таких осіб (п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Однак, суд не погоджується з таким розрахунком з огляду на таке. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 274/4882/17-ц (провадження № 61-38295св18), за змістом пункту 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб; йдеться про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, цивільно-правова відповідальність яких застрахована. Цивільно-правова відповідальність пішохода [PERSON] не була і не може бути застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому розмір страхового відшкодування на користь позивача повинен визначатись страховиком без поділу розміру заподіяної шкоди на водія транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована, та пішохода [PERSON] , тобто сплата відповідних регламентних виплат у 50% розмірі не є обґрунтованою. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з товарного чеку № 21/05/2022 від 21.04.2022 року, позивач [PERSON] понесла витрати на поховання сина [PERSON] у розмірі 30 850 грн. (а.с. 18). Отже, виплаті підлягало страхове відшкодування витрат на поховання (регламентна виплата) у розмірі 30850 грн., з яких було виплачено лише 15425 грн., тому стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» на користь [PERSON] підлягає 15425 грн. витрат на поховання. Що стосується виплати відшкодування моральної шкоди (регламентної виплати), то вона повинна була складати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, - 78 000 грн., з яких було виплачено лише 39 000 грн. Таким чином, необхідно стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» на користь [PERSON] 54425 грн страхового відшкодування, з яких: 15425 грн - витрати на поховання та 39000 грн - моральна шкода. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал - Страхування» на користь держави 992,40 грн судового збору.

Outcome: approved