Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розірвання зареєстрованого 16.01.2018 року шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування вимог посилалась на те, що 16 січня 2018\~року уклала\~шлюб з\~ [PERSON] ,\~від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя поступово погіршувалось та у вересні 2021 року шлюбно-сімейні стосунки припинені. Чоловіка було засуджено до позбавлення волі та він відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна\~колонія (№9)». Через втрату взаєморозуміння та поваги збереження шлюбу не відповідає їх інтересам та моральним засадам суспільства. Сім`я розпалася та зберегти її неможливо. Ухвалою суду від 10 серпня 2022 року заяву було залишено без руху, заявниці надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відкрито провадження\~у справі.\~Призначено судовий\~розгляд з\~участю заявника\~та заінтересованої\~особи в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року задоволено клопотання [PERSON] , розгляд справи відкладено та забезпечено участь заінтересованої особи в розгляді справи в режимі відеоконференції. Заявниця в судовому засіданні заяву повністю підтримала та зазначила, що ще до засудження чоловіка стосунки між ними погіршились настільки, що вона хотіла розлучитись, вони постійно сварились навіть без причин. Шлюбні відносини припинені з травня 2022 року, оскільки після засудження чоловіка вона намагалась підтримати його, тому навідувала його за місцем відбування покарання. Однак, в травні 2022 року остаточно зрозуміла, що почуття втрачені, формальне перебування у шлюбі виснажує її, вони постійно сваряться не можуть найти порозуміння, тому просила розірвати шлюб та зазначила, що поновлення шлюбних відносин є неможливим. Заінтересована особа в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи. Суд, вислухав заявницю, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 16 січня 2018 року про що Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 січня 2018 року. Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Вирок набрав законної сили 13.09.2021. Згідно довідки №2/5/1-42 від 06.09.2022 ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» Ткаченко Олександр Олександрович [INFO] дійсно відбуває міру покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)» з 27 вересня 2021 року. Заявник [PERSON] посилається на те, що спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, постійні сварки, втрату почуттів у зв`язку з чим вони з травня 2022 року остаточно припинили будь-які сімейно-шлюбні відносини, вона виїхала з місця спільного проживання з чоловіком. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та моральним засадам суспільства. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що внаслідок різних поглядів на обов`язки подружжя та сімейні цінності сторони фактично не створили міцної сім`ї, припинили шлюбні відносини, чоловік заявниці засуджений до позбавлення волі та з вересня 2021 року відбуває покарання в ДУ «Машівська виправна колонія (№9)». [PERSON] судом була забезпечена можливість прийняти участь у розгляді справи з метою вжиття заходів до примирення, однак [PERSON] зайняв пасивну позицію. Неявку [PERSON] в судове засідання в режимі відеоконференції суд сприймає як байдуже ставлення до збереження шлюбу. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що заявниця не зазначила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved