Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову позивач вказувала, що право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] .. [INFO] [PERSON] померла, а тому відкрилася спадщина, що складається із вказаного житлового будинку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] , оскільки він залишився проживати у вказаному житловому будинку після смерті своєї матері. [PERSON] був самотньою людиною, тому позивач допомагала йому по господарству: купувала продукти, ліки, обробляла город та прилеглу земельну ділянку до належного йому житлового будинку. [INFO] [PERSON] помер, та його поховання здійснила позивач по справі [PERSON] на власний рахунок. В подальшому позивач почала опікуватися житловим будинком, що залишився після смерті [PERSON] .. Спадкоємців у померлого не було, а тому позивач переїхала жити до вказаного житлового будинку. І з 2011 року [PERSON] відкрито володіє житловим будинком за адресою: [ADDRESS] , здійснює в ньому ремонти та обробляє прилеглу ділянку до нього. А так як відкрите та безперервне володіння вказаним житловим будинок [PERSON] триває вже більше десяти років, то остання була змушена звернутися до суду з вказаним позовом з метою оформлення на житловий будинок майнових прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була знайома з 1994 року з сім`єю [PERSON] , та почала допомагати по господарству [PERSON] після смерті його матері [PERSON] .. В подальшому [PERSON] дозволив користуватися його городом та свердловиною. Позивач повідомила, що вона допомагала [PERSON] в побуті, а саме: готувала їжу, купувала ліки, тощо. [PERSON] проживав один без сім`ї, а тому після його смерті позивач продовжила користуватися городом, слідкувала за схоронністю майна, залишалася ночувати в будинку, щоб ніхто нічого не крав. [PERSON] також розповіла, що потім вона розпочала ремонт в будинку для того, щоб залишитися зимувати в ньому. Також позивач відзначила, що за всі ці роки ніхто із родичів [PERSON] не з`являвся та претензій щодо спадщини не заявляв. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні обставини, викладені в позові підтримала повністю, та позов просила задовольнити. Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без участі її представника, за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та подані суду докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 50,80 кв.м., загальною площею 25,10 кв.м. із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , право власності на який відповідно до довідки КП «Люботинське АПБ» №47/01-32 від 26 серпня 2022 року зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 1994 року. А також відповідно до вказаної довідки нумерація житлового будинку змінилась з [ADDRESS] » на [ADDRESS] , «75/35». Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] станом на 06 вересня 2022 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , в 1929 році були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», з прибудовою літ. «А1-1», верандою літ. «а1», загальною площею 50,80 кв.м., житловою площею 25,10 кв.м., підсобною площею 25,70 кв.м., а також погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В» з сіньми літ. «в», сараї літ. «Г», літ. «Ж», літ. «З», свердловина літ. «К», огорожа №1, хвіртка №2, огорожа №3, №4. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00036659941, сформований 30 серпня 2022 року. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] , тобто в період дії Цивільного кодексу країни 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] . За повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №274/01-16/П від 26 жовтня 2022 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Тому суд приходить до висновку про те, що спадщину у виді вказаного житлового будинку прийняв син спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець першої черги, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, так як використовував житловий будинок для проживання. Проте за життя [PERSON] так і не зареєстрував на вказаний житловий будинок право власності на своє ім`я. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00036937441, який сформований 22 вересня 2022 року. Також із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00036937441 від 22 вересня 2022 року вбачається, що місцем проживання [PERSON] на час його смерті зазначено [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Тому з [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] , яка складається із житлового будинку, загальною площею 50,80 кв.м., житловою площею 25,10 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №274/01-16/П від 26 жовтня 2022 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались. А згідно із інформаційної довідки №70439503 від 26 жовтня 2022 року заповітів, посвідчених від імені [PERSON] не виявлено. Також як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №310579526 від 22 вересня 2022 року інформація про право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Отже, на теперішній час спірне майно ніким не витребувано. Згідно із актом, що був складений 26 вересня 2022 року депутатом Люботинської міської ради Харківської області Рябоволом О.Б. у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з осені 2011 року і по даний час проживає [PERSON] , речей інших осіб у вказаному житловому будинку немає. У вказаному будинку до літа проживав [PERSON] , та який був сином [PERSON] , яка померла раніше та на ім`я якої було зареєстроване право власності на даний житловий будинок. Так, із акту також вбачається, що [PERSON] , мешкаючи в зазначеному житловому будинку, ремонтувала його, доглядала прибудинкову територію, обробляла огород. Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться в задовільному стані, придатний для проживання та експлуатації, а прибудинкова територія та город доглянуті. Крім того допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснив суду, що знайомий із [PERSON] та її чоловіком. Він також пам`ятає [PERSON] , який був людиною похилого віку. [PERSON] хворів, а тому саме [PERSON] допомагала йому по господарству, а саме: доглядала город, готувала йому їжу. Після смерті [PERSON] саме [PERSON] продовжила доглядати за житловим будинком, та за цей час ніхто із родичів [PERSON] не з`являвся. Також допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомила суд про те, що [PERSON] по господарству і в побуті допомагала [PERSON] , так як після смерті його матері [PERSON] залишився проживати сам і хворів, а позивач допомагала йому обробляти город та готувала для нього дієтичне харчування. Свідок пояснила, що після смерті [PERSON] ніхто із його родичів не з`явився, а за житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , продовжила доглядати [PERSON] , ремонтувала його, та саджала город. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] постійно з 2011 року проживає в данному житловому будинку. На даний час користується ним в цілому, доглядає за ним та прилеглу до нього земельну ділянку. Тобто позивач відкрито, безперервно володіє нерухомим майном. Враховуючи те, що [PERSON] за життя [PERSON] отримала право користуватися житловим будинком в цілому та земельною ділянкою, мала вільний доступ до домоволодіння, відкрито та безперервно володіла нерухомим майном протягом останніх десяти років, а також те, що ніхто не заявив про свої права на спірний будинок, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved