Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

19 березня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимогами тим, що 9 січня 2020 року в ході сварки між нею та відповідачем, остання умисно нанесла їй тілесні ушкодження, на підставі чого було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1202020023000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Оскільки в ході досудового розслідування було встановлено обставини нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень, однак досудове розслідування не закінчено, вона просить стягнути зі [PERSON] 1518 грн. 06 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та зазначив, що позивач як на підставу позовної заяви посилається на відкрите кримінальне провадження №1202020023000012 від 9 січня 2020 року за ч.1 ст.125 КК України, однак в даному кримінальному провадженні підозру [PERSON] не оголошено, тобто вина відповідача не доведена. Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів нанесення їй [PERSON] тілесних ушкоджень. Також зазначив, що наявність чи відсутність вини кожної особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення відповідальності може бути встановлено лише на підставі вироку суду, під час ухвалення якого вирішуються цивільні позови потерпілих про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, заявлені відповідно до вимог ст.128 КПК України. Крім того, зазначив, що позивачем заявлено стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн., однак не надано жодних документів на підтвердження того, яку саме правничу допомогу було надано адвокатом (а.с.39-40). Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вона зазначила, що позивач звернулась з вказаною заявою до закінчення досудового розслідування у зв`язку із тривалим часом досудового розслідування та відсутністю процесуального рішення по справі. Що стосується доказів наданих адвокатом послуг, то відповідно до вимог ч.8 ст.141 КПК України такі докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів (а.с.54-55). Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки вина відповідача у скоєнні кримінального правопорушення не доведена, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, позивач посилаєть на тривалий строк досудового розслідування як на підставу звернення до суду з вказаним позовом, однак з цих підстав вона повинна була би звернутись з цивільним позовом до органу досудового розслідування про відшкодування шкоди, пов`язаної із тривалим строком досудового розслідування. Крім того, позивачем не надано доказів сплати позивачкою адвокату 5000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.57-58). Заслухавши представника позивача, яка позов підтримала, відповідача та її представника, які позов не визнали, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 9 січня 2020 року в Єдиий реєстр досудових розслідувань внесено відомості по кримінальному провадженню за №1202020023000012 за ч.1 ст.125 КК України за фактом того, що 9 січня 2020 року близько 11 год. 00 хв. невстановлена особа, перебуваючи в магазині «Євросток» по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль на фоні раптово виниклих неприязних відносин нанесла декілька ударів по голові [PERSON] , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження (а.с.27). Відповідно до листка непрацездатності серії АДЧ №157665 від 22 січня 2020 року [PERSON] з 10 січня 2020 року по 22 січня 2020 року перебувала на лікуванні в КНП «Путивльська центральна районна лікарня» Путивльської районної ради Сумської області з діагнозом «невиробничі травми» (а.с.4). Згідно з висновком експерта №6 від 30 січня 2020 року при судово-медичному обстеженні [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна перенісся, садна лівої щоки, садна в області носо-губного трикутника справа, садна в області тіла нижньої щелепи справа. Лікарем невропатологом Путивльської ЦРЛ встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, антено-цифалгічний синдром. Садно перенісся, садно лівої щоки, садно в області носо-губного трикутника справа, садно в області тіла нижньої щелепи справа відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ЗЧМТ та струс головного мозку до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня (а.с.5-6). Згідно з результатами КТ головного мозку від 21 січня 2020 рокуц та консультативним висновком спеціаліста від 21 січня 2020 року [PERSON] встановлено діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, антено-цифалгічний синдром (а.с.10,11). Крім того, відповідно до довідки №6471 від 5 листопада 2021 року [PERSON] проходить неодноразові лікування у лікаря невропатолога у зв`язку з перенесеною ЧМТ, струсом головного мозку (а.с.74). З наданих позивачем копій квитанцій та лікарських призначень позивачем було витрачено на придбання лікарських препаратів на загальну суму 1518 грн. 06 коп. (а.с.8,9). Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №2 (м.Путивль) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Венедиктової І.О. від 18 вересня 2021 року закрито кримінальне провадження №1202020023000012 від 9 січня 2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з тим, що не встановлено факт нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с.72-73). Відповідно до\~ч.ч.1-3\~ст.22\~ЦК України\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв`язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як показала відповідач у судовому засіданні між нею та позивачем існують давні неприязні відносини, у зв`язку з чим між ними постійно виникають конфлікти та сварки. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у \~душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частин 1, 5, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з тим, що кримінальне провадження №1202020023000012 від 9 січня 2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України закрито 18 вересня 2021 року у зв`язку з відсутністю даних нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] , тобто вина [PERSON] не доведена у встановленому чинним законодавством порядку, крім того позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення їй відповідачем тілесних ушкоджень, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed