Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

12.09.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Кліковецької сільської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовної заяви представник позивача Боднарюк В.І. зазначає, що 05 березня 2009 року виконавчим комітетом Колінковецької сільської ради було зареєстровано шлюб за актовим записом № 06 між позивачкою [PERSON] та [PERSON] . За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача вказує, що відповідач [PERSON] систематично зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки та безпричинні скандали, які негативно впливали на дітей, [PERSON] змушена звернутися до суду. 28 вересня 2022 року рішенням Хотинського районного суду було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Починаючи із 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, при цьому спільні неповнолітні діти проживають біля позивачки та знаходяться на повному її утриманні, відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. В подальшому, 02 серпня 2018 року Хотинським районним судом було винесено судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі однієї третини заробітку до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини [PERSON] . Зокрема в період часу з 2019 року по 2021 рік від позивачки [PERSON] неодноразово надходили звернення до поліції щодо вчинення відносно неї домашнього насильства її колишнім чоловіком [PERSON] . Також, [PERSON] , а саме 04 листопада 2020 року та 04 грудня 2020 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] . Відповідач жодного з покладених законом на нього, як батька обов`язків відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , так як не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, що говорить про його особисте ставлення до дітей. З 01.09.2021 року діти навчаються у Клішковецькому ЗЗСО І-ІІІ ступеня.?Відповідач ніяким чином не піклується про вказаних синів, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами та станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу та не створює умов для отримання дітьми освіти. При цьому жодних перешкод для спілкування батька із дітьми позивачкою не чиниться. Зважаючи на те, що відповідач фактично самоусунувся від прав та обов`язків щодо зазначених дітей, свідомо ними знехтував, тому вважаю за доцільне позбавити його батьківських прав. Враховуючи вище викладене представник позивач просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та вирішити питання щодо судовий витрат. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні просила суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі та зазначила, що діти знаходяться на її утриманні та утриманні нового чоловіка. Відповідач ніяким чином не бере участь у вихованні та забезпеченні дітей. Також позивач вказала , що діти обізнані про існування позову про позбавлення батька батьківський прав та не заперечують проти цього. Представник позивача адвокат Боднарюка В.І. в підготовчому судовому засіданні просив суд задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні визнав позов в повному обсязі та пояснив, що він дійсно не опікується дітьми. Він розуміє наслідки позбавлення його батьківський прав та не заперечує проти цього та вважає, що так дітям буде краще. Представник третьої особи начальник відділу Служби у справах дітей Клішковецької сільської ради Вілянської Лілії Іванівни в підготовчому судовому засіданні зазначила, що доцільно позбавити відповідача батьківських прав, оскільки це питання було предметом ретельного вивчення на засіданні опікунської ради та позовні вимоги та пояснення позивача знайшли повне підтвердження. Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [INFO] народився [PERSON] його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до довідки виконкому Клішковецької сільської ради від 06.09.2022 року № 2049 [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] до складу його сім`ї входить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] . Заочним рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.09.2022 року справа № 724/823/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 02.09.2018 року Хотинським районним судом Чернівецької області справа № 724/824/18 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , та [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Звернення позивача [PERSON] до органів поліції щодо вчинення відносно неї її чоловіком домашнього насильства підтверджується листом ГУНП в Чернівецькій області Дністровського районного відділу поліції № 2 м.Хотин від 09.08.2022 року № 4209. Постановами Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.12.2020 року справа № 724/1835/20 та № 724/1836/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Листом Хотинського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області від 02.08.2022 року № 26,3-20/18641 повідомляється, що на примусовому виконання перебуває судовий наказ від 02.09.2018 року Хотинського районного суду Чернівецької області справа № 724/824/18. Відповідно до довідки КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» від 21.07.2022 року № 1107 [PERSON] на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Хотинська БЛ» не перебуває. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Обліку відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 19.07.2022 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки Клішковецького закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів від 22.07.2022 року № 84 [PERSON] [INFO] дійсно навчається у 8-Б класі та характеризується позитивно. Батько [PERSON] не цікавиться вихованням та навчанням сина з 01.09.2021 року не відвідував навчальний заклад, зазначене підтверджується характеристикою в матеріалах справи (а.с. 20). Згідно до характеристики та довідки від 21 липня 2022 року [PERSON] навчається в ОЗО Клішковецькій ЗЗСО І-ІІІ ступенів характеризується позитивно. Мати [PERSON] бере участь у навчанні та вихованні сина, відвідує навчальний заклад. Батько [PERSON] не цікавиться навчанням сина та за період 01.09.2021 року по 10.06.2022 року не відвідував начальний заклад. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Клішковецької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] вирішено за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав до малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за ухилення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей. Зазначений висновок затверджений рішенням Клішковецької сільської ради від 07.09.2022 року № 97/09-2022. Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Отже, ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що судом було достовірно встановлено. При цьому, наведені вище обставини переконують суд у тому, що відповідач взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо свої дітей. Батько дітьми не цікавиться, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до них, крім того в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, дітьми не займається, не піклувалася про них, матеріально не утримує їх, не проявляла інтересу до стану їх здоров`я та навчання, не цікавиться їх фізичним, моральним і духовним розвитком, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є: -Договір про надання правової допомоги від 26.08.2022 року укладений між адвокатом Боднарюком В.І. та [PERSON] -Договір про внесення змін та доповнень № 1 від 08.09.2022 року до договору про надання правової допомоги в якому зазначено, що адвокатом було надано клієнту юридичні послуги, а саме: усна консультація (1000 грн.); оформлення позовної заяви (4000 грн.), всього 5 000 грн. -Квитанція до прибуткового касового ордеру № б/н від 08.09.2022 року в якій зазначено, що адвокатом Боднарюком В.І. прийнято від [PERSON] суму 5 000 грн. на підставі наданих послуг: оформлення позовної заяви та наданні консультації. -Ордер на надання правничої допомоги серія СЕ № 1049013 [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 26.08.2022 року адвокатом Боднарюком В.І. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Таким чином слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» особи які подають заяву про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб судовий збір не справляється. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідач у відповідності до ч.6 ст. 137 ЦПК України в судовому засіданні не заявляв та не надав до суду клопотань, заяв про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі вище викладеного

Outcome: approved