Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду із\~заявою про\~встановлення факту,\~що має\~юридичне значення\~(факту\~належності правовстановлюючого\~документа),\~посилаючись на\~те,\~що він з листопада\~1982\~року по\~жовтень 1989\~року працював\~в колгоспі\~«Мир» на\~посаді водія.\~Маючи достатньо\~трудового стажу\~для призначення\~пенсії,\~заявник звернувся\~до Відділу\~обслуговування громадян\~№24\~Управління обслуговування\~громадян Головного\~управління пенсійного\~фонду України\~в Дніпропетровській\~області із\~заявою про\~призначення пенсії\~за віком\~відповідно до\~п.1\~ст.26\~Закону України\~№1058-IV\~від 09.07.2003\~року «Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування»,\~а також\~надав увесь\~необхідний пакет\~документів.\~Однак,\~рішенням від\~19.09.2022\~року за\~№046750003607\~йому було\~відмовлено у\~призначенні пенсії\~та повідомлено,\~що для\~визначення права\~на пенсію\~за віком\~неможливо зарахувати\~стаж роботи\~по трудовій\~книжці колгоспника,\~оскільки не\~зараховано період\~роботи в\~колгоспі «Мир»\~з 01.01.1983\~р.\~по 31.12.1984\~р.,\~згідно довідки\~№32\~від 20.06.2022\~року,\~оскільки у\~тексті документу\~за даний\~період по\~батькові особи\~зазначено « [PERSON] »,\~що не\~відповідає паспортним\~даним заявника\~( [PERSON] ).\~ [PERSON] ,\~дійсно в\~період з\~листопада 1982\~року по\~жовтень 1989\~року,\~у тому\~числі з\~01.01.1983\~р.\~по 31.12.1984\~р.,\~ працював\~в колгоспі\~«Мир» на\~посаді водія.\~Вказані у\~довідці №32\~від 20.06.2022\~року розбіжності\~з паспортними\~даними виникли\~внаслідок допущення\~помилки. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику необхідно для зарахування йому відповідного трудового стажу та оформлення пенсії за віком. В зв`язку з чим, просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме: архівної довідки виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 20.06.2022 року №32. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Представник заявника [PERSON] [PERSON] , надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Рішення просить винести на розсуд суду. Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , в яких свідки пояснили, що вони працювали разом з [PERSON] в колгоспі «Мир» на посадах водіїв, та підтвердили той факт, що [PERSON] працював в колгоспі «Мир» з 01.01.1983 р. по 31.12.1984 р. на посаді водія. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України доказами є\~будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З трудової книжки колгоспника № 13 вбачається, що [PERSON] в період з 13.11.1982 року по жовтень 1989 року, у тому числі з 01.01.1983 р. по 31.12.1984 р., працював в колгоспі «Мир» на посаді водія (а.с. 4). В архівній довідці №32 від 20 червня 2022 року, виданій виконавчим комітетом Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зазначено, що в книгах обліку праці колгоспу КСП «Мир» значиться [PERSON] , який за період роботи отримував заробітну плату. В даній довідці за період з січня 1983 року по грудень 1984 року по батькові заявника вказано « [PERSON] » (а.с.5-6). Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №046750003607 від 19.09.2022 року, заявнику було відмовлено у призначенні пенсії та повідомлено, що для визначення права на пенсію за віком неможливо зарахувати стаж роботи по трудовій книжці колгоспника, оскільки не зараховано період роботи в колгоспі «Мир» з 01.01.1983 р. по 31.12.1984 р., згідно довідки №32 від 20.06.2022 року, оскільки у тексті документу за даний період по батькові особи зазначено « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним заявника ( [PERSON] ) (а.с. 8). Згідно даних копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 03.06.1999 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , народився [INFO] в місті Дніпропетровськ (а.с.9-10). Таким чином, судом достовірно встановлено, що в архівній довідці № 32 від 20.06.2022 року виданій виконавчим комітетом Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області та в паспорті заявника наявна розбіжність по батькові [PERSON] . Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику [PERSON] необхідно для зарахування йому відповідного трудового стажу та оформлення пенсії за віком, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved