Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

08 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що шлюб із відповідачем було зареєстровано 18.06.1994 року Кіровською селищною Радою Дніпропетровського району та області, актовий запис №23. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними фактично припинені з лютого 2022 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен з них забезпечує себе самостійно. Вони не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки. Вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і бажає його розірвати. В добровільному порядку розірвати шлюб у державному органі РАЦС відповідач не бажає, тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] . Кіровською селищною Радою Дніпропетровського району та області зареєстровано шлюб, актовий запис № 23. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, не пов`язані спільним побутом, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, розірвання шлюбу через органи РАЦС неможливе, оскільки спілкування між подружжям припинено. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог\~статті 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] , збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн. Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Згідно ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, \~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Стягнути з відповідача [PERSON] судові витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. на користь [PERSON] .. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved