Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

У серпні 2022 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, просила встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину від 21 вересня 1994 року №2-2122, виданого на ім`я [PERSON] .\~ В обґрунтування заяви зазначено, що 03 лютого 2022 року заявник звернулася до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно із заявою про визначення часток у праві спільної часткової власності. 09 лютого 2022 року вона отримала рішення №63335914 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова аргументована тим, що свідоцтво про право на спадщину від 21 вересня 1994 року №2-2122 видане на ім`я [PERSON] . Проте, згідно паспортних даних, вона є [PERSON] . Таким чином, з метою вільного розпорядження своєю власністю, вона змушена звернутись до суду з даною заявою. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження в судовому засіданні. В судове засідання від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Кіровським ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області 01 грудня 2004 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .\~ Згідно довідки від 25 листопада 2010 року, виданої Кіровоградським обласним БТІ, будинок (домоволодіння) в [ADDRESS] належить [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину від 21 вересня 1994 року №2-2122 в розмірі 1/2. Відповідно до довідки №79978 від 10 січня 2022 року виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ», право власності на вказаний будинок за архівними даними реєстрових книг ОКП «Кіровоградське ООБТІ», за станом\~ 01 січня 2013 року зареєстровано за: [PERSON] 1/2 частина\~ (приватна спільна часткова), свідоцтво про право на спадщину від 21 вересня 1994 року №2-2122. Відповідно до акту розрахунку ідеальних часток в будинку за адресою [ADDRESS] від 27 січня 2022 року виготовлений на замовлення [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ № 147158, вказаний акт виданий на ім`я « [PERSON] ».\~ Частина 1 ст.293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що відповідно до ст.255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто він них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.12 вказаної Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право на спадщину від 21 вересня 1994 року №2-2122, виданого на ім`я [PERSON] . Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить можливість власника розпоряджатися належним йому майном, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає. Судові витрати відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved