Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

18 лютого 2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Мухи С.С. звернулась до суду з позовною заявою в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву щодо розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, зокрема свідків [PERSON] , [PERSON] , всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Як встановлено в судовому засідання та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] [INFO] , є рідною племінницею [PERSON] [INFO] , по лінії матері, [PERSON] [INFO] . Вказані обставини засвідчуються свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] серія [NUMBER] виданим 16.07.1951 року Підгородненською райрадою (мовою оригіналу Подгороднянським райсоветом) та свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] серія [NUMBER] виданим 29.09.1947 року Підгородненською с/р, згідно яких їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , що засвідчує той факт, що вони є рідними сестрами. 18.09.1971 року мати позивача, [PERSON] , уклала шлюб з батьком. [PERSON] , та після одруження взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 18.09.1971 року Орловщинською с/радою Новомосковського району Дніпропетровскої області (мовою оригіналу - Орловщинським с/советом Новомосковского района Днепропетровской области). [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилася донька, [PERSON] , що засвідчується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 29.07.1976 року Підгородненською селищною радою Дніпропетровського району. У вересні 2016 року [PERSON] [INFO] , переїхала проживати до своєї тітки [PERSON] у житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] її тітка - [PERSON] [INFO] , померла у віці 65 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Підгороденської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 09.06.2017 року. 07 червня 2017 року родина позивача отримала довідку № 1163 про причину смерті [PERSON] [INFO] , померлої [INFO] . 08 червня 2017 року [PERSON] було поховано, про що Комунальним підприємством «Експлуатаційна технічна служба» Підгородненської міської ради видано відповідне свідоцтво №583 про поховання від 08.07.2017 року. [INFO] у віці 70 років мати позивача, [PERSON] [INFO] померла, про що Виконавчим комітетом Підгороденської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області здійснено відповідний актовий запис №184 від 10.08.2018 року та видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 10.08.2018 року. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилася не оформленою спадщина, до складу якої входить нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , який належав останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія ВАК\~№862563 від 18.06.2003 року, зареєстрованого у КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» номер витягу 866656 від 26.06.2003 року. 25 серпня 2021 року [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарова Вікторія Юріївна відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки - [PERSON] [INFO] , померлої [INFO] , оскільки остання не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця та не була зареєстрована разом з померлою за однією адресою на день її смерті. Оскільки вказані обставини унеможливлюють оформлення належного позивачу спадкового майна, позивач змушена звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкоємець - [PERSON] [INFO] , постійно проживала разом зі спадкодавцем - [PERSON] [INFO] , померлою [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом сусідів від 17 жовтня 2021 року та додатково підтверджено свідками у судовому засіданні. На час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , її племінниця [PERSON] постійно проживала разом зі своєю тіткою та після її смерті разом з іншими членами родини займалася її похованням. Після поховання тітки, [PERSON] продовжила користуватися житловим будинком [ADDRESS] та користується даним будинком по сьогоднішній день. Відповідно до положення ч.1 та ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Стаття 1222 Цивільного кодексу України зазначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Outcome: approved