Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07 березня 2002 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з батьком. У зв`язку із відсутністю згоди між сторонами з приводу вирішення питань щодо утримання дитини відповідачем, позивач змушений звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2510 грн. 00 коп., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає, просить справу слухати у його відсутність, позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, і перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2002 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2021 року шлюб зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 244. Подружжя є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, не приймає участь в утриманні дитини, відсутня домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини. Вирішуючи\~позовні вимоги\~про розмір\~аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Згідно з частиною 3\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 статті 184 СК України\~ суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є матір"ю дитини, фізично здорова і має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. Інших осіб, які перебувають на утриманні у відповідача, судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2510 грн щомісячно. При цьому суд вважає безпідставною вимогу позивача в частині стягнення аліментів у сумі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки вищезазначена вимога застосовується при стягненні аліментів у частковому вигляді. Крім того, згідно вимог ст.184 ч.3 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, чим позивач не скористався. Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3ст. 184 СК України). Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства. Отже, аналізуючи положення статті182 та184 СК України слід дійти висновку, що під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2ст. 182 СК України. Проаналізувавши вимоги позивача, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, на стягненні якого наполягає позивач, не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial