Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , уточнивши який, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 10.06.2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №997. В обґрунтування\~пред`явлених вимог\~позивачка зазначила,\~що вона [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . 10.06.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Між ними досягнуто угоди про те, що спільна дитина [PERSON] , проживатиме з нею. Перешкоджати відносинам, спілкуванню і зустрічам батька з дитиною, не буде. Спочатку їхнє спільне життя складалось добре, проте протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршились і в результаті стали тільки формальними, оскільки відсутнє нормальне спілкування та взаємоповага. Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння. Тому подальше сумісне життя суперечить особистим інтересам, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. В останні три роки між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань сімейного життя, через взаємні претензії один до одного. У зв`язку із цим шлюбні стосунки були фактично припинені з 2020 року. Відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ст. 56 СК України). Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, де передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7Конвенції про захист прав людини і основоположних .. встановлено. Що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах ми дітьми користуються рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Акцентує увагу на тому, що відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних відносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, розуміння. Встановивши право одного з подружжя не пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Звертає увагу суду, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе та буде суперечити їхнім інтересам. Пунктом 10 Постанови ВСУ за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З огляду на вище викладені обставини, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим, у зв`язку з цим просить термін для примирення їм не надавати, оскільки спільне життя з відповідачем буде порушувати її право на розірвання шлюбу. Спільної сумісної власності не мають, тому спірні питання щодо поділу майна відсутні. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву не подавав, у зв`язку з чим на підставі\~ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.9), свідоцтво про народження (а.с.10). Суд,

Outcome: approved