Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 16 березня 2022 року та зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис за № 104.; відновити дошлюбне прізвище [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подальше спільне сімейне життя із відповідачем та збереження шлюбу неможливі. Спільного господарства не ведуть. Просить у відповідності до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України задовольнити позов повністю. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення проти позову. 07 вересня 2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачем разом із позовною заявою подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримую та просить такі задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням відповідача у Збройних силах України, до припинення перебування відповідача у ЗСУ або до завершення введеного в Україні правового режиму воєнного стану. У судове засідання сторона відповідача не з`явилась, хоча повідомлялась про дату час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи; від неї не надійшов відзив, а тому суд, враховуючи думку позивача щодо розгляду справи, а також клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, 16 березня 2022 року сторони зареєстрували шлюбу у приміщенні Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис за № 104, що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб від 16 березня 2022 року серії [NUMBER] . У зв`язку із наявністю підстав для розірвання шлюбу, позивач звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, згідно з частини 1 статті 112 цього Кодексу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Разом із тим, суд установив, що сторони міцної сім`ї не створили, не підтримують шлюбних відносин, у зв`язку із чим такі фактично припинились. Також, суд враховує фактичні взаємини подружжя. Таким чином, аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, в останнього відсутні які-небудь почуття до відповідача та збереження такого шлюбу суперечить його інтересам, а відтак суд прийшов до висновку про те, що порушене право позивача щодо припинення шлюбу, підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу повністю. Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 112 Сімейного кодексу України та враховує загальні положення законодавства на які посилалась позивач у позовній заяві. Із матеріалів справи убачається, що позивачем заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] », що підтверджено матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд установив, що після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про можливість відновлення дошлюбного прізвища позивача « [PERSON] », а вимогу задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн, що підтверджено платіжним документом, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 992,40 грн. Щодо клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі, суд прийшов до наступного. Представник позивача у поданому на адресу суду клопотанні наводить аргументи про те, що відповідач перебуває у Збройних силах України, що є підставою для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у ЗСУ або до завершення введеного в Україні правового режиму воєнного стану. Дані обставини підтверджує посвідченням відповідача про перебування остання на військовій службі у ЗСУ, припис командира військової частини [NUMBER] на виконання завдання відповідачем з метою службового відрядження від 07 червня 2022 року та довідкою військової частини [NUMBER] про проходження військової служби відповідачем у військовій частині [NUMBER] з 10 червня 2022 року по 30 червня 2022 року. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. З урахуванням викладеного суд вважає, що заява представника відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів призову відповідача по мобілізації та перебування на військовій службі у військовій частині по теперішній час суду не подано, а відтак відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Outcome: approved