Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

21.12.2021 Публічне акціонерне товариство ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до Київського апеляційного суду із зазначеним позовом для визначення підсудності. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», 23.12.2021 ухвалою Київського апеляційного суду було визначено підсудність зазначеного позову Солом`янському районному суду м. Києва. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 127 446,54 доларів США та судовий збір. У позові посилається на те, що 07.09.2012 між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 137/2012, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору, сума кредиту складала 125 325,00 доларів США; процентна ставка - 16,5 % річних; строк повернення кредитних коштів - до 06.09.2019. Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав у повному обсязі. В порушення умов договору відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 06.09.2021 має заборгованість у розмірі 127 446,54 доларів США, яка складається з: - 10 563,21 доларів США - заборгованість по процентах прострочена; - 116 883,33 доларів США - заборгованість за кредитом прострочена. З урахуванням наведеного, просить позовні вимоги задовольнити. 21.01.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 27.01.2022 позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 23.06.2022 на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2022 в справі відкрито провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.09.2022 у справі було закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Відповідачем відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, 10.11.2022 представником позивача було подано до суду заяву у якій останній просить суд провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Як вбачається із позовної заяви, відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , що вважається тимчасово окупованою територією, а тому про час та місце розгляду справи повідомлений в порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», тобто через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва. Причини неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив.Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 07.09.2012 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 137/2012, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом (а.с. 9-12). Відповідно до п.1.1 Банк надає Позичальнику кредит, в сумі 125 325,00 доларів США, строком з 07.09.2012 по 06.09.2019 із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 16,5 % річних. Відповідно до п. 1.4.2. Кредитного договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється 21,5 % річних. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач у передбачені строки зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому станом на 06.09.2021 має заборгованість у розмірі 127 446,54 доларів США, яка складається з: 10 563,21 доларів США - прострочена заборгованість по процентах; 116 883,33 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом (а.с. 17). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та усіх комісійних платежів у передбачені цим договором строку, п. 3.3.1. кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за договором належним чином. Відповідно до п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по Кредитному договору № 137/2012 від 07.09.2012 у розмірі 127 446,54 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 56 403,84 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved