Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

27.10.2022 року заявник [PERSON] звернулася в Заводський районний суд м. Миколаєва з заявою, в якій просила суд встановити факт смерті [PERSON] , місце смерті місто Маріуполь Донецької області, яка настала [INFO] , причина смерті отримання множинних осколкових поранень під час бойового зіткення з противником. В обґрунтування заяви зазначила, що він є її сином, який загинув [INFO] в місті Маріуполь Донецької області. У зв`язку з повномасштабним вторгненням та військовою аеерсією російської федерації на території України, після 24 лютого 2022 року , матрос Збройних Сил України [PERSON] перебував у місті Маріуполь Донецької області, де безпосередньо здійснював заходи кругової оборони міста Маріуполь. Наприкінці березня 2022 року вона отримала сповіщення від Заводського раойнного центру компектуваня та соціальної підтримки про загибель сина. Крмі того, зазначила, що смерть сина також підтверджується актом про настання смерті №64/БТРг/27 від 04.04.2022 року. Звернувшись до органу ДРАЦС для реєстрації смерті сина, їй було відмовлено, оскільки відсутнє лікарське свідоцтво про смерть. Встановлення факту смерті сина заявниці необхідно для подальшої реєстрації факту смерті померлої особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документу - свідоцтва, а також отримання грошової допомоги. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєві від 27.10.2022 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог. В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в суд не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим віділом запису атків про народженя [INFO] . Відповідно до сповіщенням сім`ї № 9 [INFO] від 25.03.2022 р. за вих. №1170, матрос [PERSON] , 1996 р.н., [INFO] загинув у бою за нашу Батьківщину, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Згідно з Актом про настання смерті від 04.04.2022 за №64/БТГр/27, складеного та засвідченого начальником щтабу - першим заступником командира військової частини [NUMBER] , полковником [PERSON] , командиром батальйону морської піхоти військової частини [NUMBER] , підполковником [PERSON] , командиром взводу морської піхоти роти морської піхоти батальойону морської піхоти військової частини [NUMBER] , лентенантом [PERSON] , начальником медичної служби військової частини [NUMBER] , майором медичної служби [PERSON] , командиром військової частини [NUMBER] полковником медичної служби [PERSON] . З 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану (Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022). В подальшому воєнний стан продовжено Указами Президента України №133/2022, №259/2022, №341/2022. Воєнний стан на даний час триває. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Пунктом 13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник не може зареєструвати смерть свого сина для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Outcome: approved