Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; стягнути з відповідача алімени на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2019 року фактично припинили з чоловіком шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає з нею. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, будь-якої участі у додаткових витратах не бере, відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Донька повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач витрачає кошти на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Одній їй важко забезпечити належний рівень життя і участь відповідача є необхідною. До того ж дитина має вади серця і потребує додаткових коштів на лікування та консультації в лікарів. Про платоспроможність відповідача свідчить той факт, що він оплачує оренду житла в м.Києві в розмірі 11500 грн. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, оскільки донька не відвідує садочок і постійно знаходиться під її наглядом, що унеможливлює її влаштування на роботу. Ухвалою від 6 червня 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач іноді перераховував гроші, але нерегулярно і в незначному розмірі. Крім того, відповідач винен їй значну суму коштів, а тому перераховані відповідачем суми зараховані нею як погашення заборгованості. Нині вона отримує лише допомогу на дитину та як внутрішньо переміщена особа. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Визнає позов в частині стягнення аліментів на дитину, хоча заперечує ухилення від участі в утриманні доньки, так як постійно перераховує кошти як аліменти на дитину. Позовні вимогм в частині стягнення аліментів на дружину визнає частково в розмірі 2000 грн, оскільки його місячний дохід становить 20000 грн, з яких він сплачує оренду квартири 5000 грн в місяць, комунальні витрати в сумі 1500 грн щомісячно та буде сплачувати ще і 1/4 частку як аліменти на дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 3 квітня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Малолітня [PERSON] проживає з матір`ю (позивачем) за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 5612-7000243644 від 4 квітня 2022 року та довідкою № 5612-7000242123 від 4 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на дитину не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення цієї позовної вимоги. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). У дружини право на отримання аліментів виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, на відміну від обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач працездатний та отримує щомісячний дохід в розмірі 20000 грн. Доказів на спростування такого розміру доходу відповідача позивач не надала. Докази наявності у власності відповідача рухомого та нерухомого майна у справі відсутні. За умовами договору оренди квартири № 13/08/22 від 13 серпня 2022 року відповідач щомісячно сплачує орендну плату за тимчасове користування квартирою в сумі 5000 грн. Відповідно до п.6.1 вказаного договору орендарем також сплачуються комунальні послуги на підставі рахунків відповідних організацій. Беручи до уваги встановлені у справі обставини, суд визначає аліменти на утримання позивача в розмірі 2600 грн щомісячно та вважає такий розмір аліментів достатнім з огляду на встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не обтяжливим для відповідача, враховуючи розмір його доходу та витрати на оренду житла, комунальні послуги, сплату аліментів на дитину. Відповідно до положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідн з ч.1 ст.79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки в наданих відповідачем платіжних дорученнях про переказ коштів на рахунок позивача не зазначено в призначенні платежу щодо сплати цих коштів як аліментів, відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про стягнення аліментів з дати ухвалення рішення. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 50 відсотків судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 496,20 грн, оскільки відповідач визнав позов в цій частині до початку розгляду справи по суті, та судовий збір в розмірі 992,40 грн за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, від сплати якого позивач звільнена. На підставі наведеного та

Outcome: partial