Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

28 квітня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивовано тим, що 15 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 572\~250 грн. 00 коп. Відповідно до зазначеної розписки відповідач зобов`язалась повернути кошти в сумі 572\~250 грн. 00 коп., через 5 днів з моменту отримання тобто, в строк 20 грудня 2021 року. Однак, взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів відповідач не виконала. 27 березня 2022 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію відповідно до якої позивач вимагав повернути кошти в сумі 572\~250 грн. 00 коп. протягом 7 календарних днів з моменту отримання претензії. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді. Грошові кошти у розмірі 572\~250 грн. 00 коп. були передані відповідачу 15 грудня 2021 року у момент підписання розписки. Строк повернення у розписці визначений до 20 грудня 2021 року. Станом на 27 квітня 2022 року сума позики відповідачем не повернута. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, у якій останні просить суд розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника та зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. 13\~липня 2022\~року на\~адресу суду\~від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій остання зазначає про те, що позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за її відсутності (а.с. 51). Однак, судом не береться до уваги вказана вище заява відповідача [PERSON] , оскільки суд позбавлений можливості встановити чи дійсно вказана заява була написана та підписана відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як було встановлено судом, що 15 грудня 2021 року між сторонами було укладено договір позики, у відповідності до умов якого, [PERSON] отримала в борг суму у розмірі 572\~250 грн. 00 коп. від [PERSON] та зобов`язалась повернути через 5 днів. На підтвердження укладення вищезазначеного договору позики та його умов відповідачем [PERSON] 15 грудня 2021 року було надано власноручно написану розписку (а.с. 4). На момент розгляду цивільної справи борг за договорами позики від 15 грудня 2021 року становить 572\~250 грн. 00 коп. та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 6\~020 грн. 38 коп. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України). Враховуючи наведене вище, позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу. Відповідач, як позичальник, в порушення взятих на себе зобов`язань, позику у розмірі 572\~250 грн. 00 коп. за договором позики від 15 грудня 2021 року, не повертає, а тому борг у розмірі 578\~270 грн. 38 коп., який складається з: основна сума боргу 572\~250 грн. 00 коп., відсотки за користування грошовими коштами 6\~020 грн. 38 коп., підлягає стягненню на користь позивача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 5 782 грн. 70 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved