Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва із вищезазначеною заявою та посилаючись на інвалідність [PERSON] у зв`язку із психічним розладом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.08.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено судово-психіатричну експертизу. 17.01.2022 р. на адресу суду надійшли заперечення від [PERSON] , у яких вона просить відмовити у задоволенні заяви про визнання її недієздатною. У судовому засіданні заявник просить задовольнити клопотання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Заслухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини. Відповідно до статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Частиною третьою статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до листа Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 16.05.2022 р. №04-05/100, здійснено виклик [PERSON] для проведення психіатричної експертизи. Відповідно до листа Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 10.06.2022 р. №04-05/183, здійснено виклик [PERSON] для проведення психіатричної експертизи. Відповідно до листа Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 23.06.2022 р. №04-05/263, здійснено виклик [PERSON] для проведення психіатричної експертизи. Відповідно до листа Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 21.07.2022 р. №04-05/418, здійснено виклик [PERSON] для проведення психіатричної експертизи. Відповідно до листа Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 16.08.2022 р. №04-05/567, здійснено виклик [PERSON] для проведення психіатричної експертизи. Відповідно до листа Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» від 30.08.2022 р. №04-05/669, здійснено виклик [PERSON] для проведення психіатричної експертизи. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] до експертної установи для проведення експертизи не з`явилась, подала до суду заперечення, у якому просить відмовити у задоволенні заяви про визнання її недієздатною. Відтак, зважаючи на заперечення [PERSON] у визнанні її недієздатною, а також зважаючи на відсутність висновку судово-медичної експертизи, який міг би бути підставою для визнання [PERSON] недієздатною, у задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed