Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В своєму позові зазначила, що з 05 вересня 2007 року перебувала з відповідачем в шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року у справі №644/3292/18. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З народження дитина проживає з нею. З часу реєстрації шлюбу вони проживали однією сім`єю. Між ними постійно виникали суперечки, оскільки відповідач мав негативні залежності. Рішенням суду шлюб між ними розірвано, і позивач постійно зверталась до відповідача з проханнями надавати допомогу на дитину, але постійно чула категоричні відмови. Зараз відповідач поїхав працювати до Польщі. Через це позивач вважає за необхідне отримувати аліменти за рішенням суду. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) але не більше встановленого законом максимуму для дитини відповідного віку та не менше встановленого законом мінімуму. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 644/11418/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 19 жовтня 2022 року справу прийнято до свого провадження, розгляд вирішено продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 28). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи або клопотання сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомив. З клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05 вересня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року у справі №644/3292/18 (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13 травня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22 вересня 2021 року №6ffdcc79-83fe-4108-fcfb-04d545b6bd55 (а.с. 8). Між сторонами виник спір щодо ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач зазначає, що матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, на її прохання допомоги відмовляє. Доказів на спростування даної обставини відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини [PERSON] батько не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», на час розгляду справи становить 2744 грн., з 01 грудня 2022 року становитиме 2833 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 01 грудня 2021 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved