Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

03 серпня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 червня 2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у Великомихайлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 23. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З липня 2021 року шлюбні відносини між ними фактично припинились, відповідач залишив сім`ю та вихав у с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області з того часу вони проживають окремо та не спілкуються. Подружнє життя з відповідачем не склалося через те, що вони не зійшлися характерами, через постійні сварки та різність поглядів на подальше спільне проживання та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На теперішній час вони спільного господарства не ведуть. Питання про поділ майна подружжя між ними не вирішувалось у зв`язку з його відсутністю. Після розірвання шлюбу син залишається проживати разом з нею. Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05 червня 2021 року у Великомихайлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 23. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, ніяких клопотань та заяв від нього не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2021 року Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 29 жовтня 2021 року Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved