Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 04 грудня 2019 року між позивачем Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та відповідачем [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту ПС №336. Відповідно до умов якого, [PERSON] було надано кредит у розмірі 20 000,00 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов`язком погашенням кредит до 04.12.2020. Позивачсм зобов`язання за договором виконана у повному обсязі, а саме надано відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак відповідач не виконував своєчасно зобов`язання за договором споживчого кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач не враховує встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, а використовує процентну ставку 90% річних, яка встановлена зазначеним договором споживчого кредиту. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість по кредиту за період з лютого 2020 по грудень 2020 включно у розмірі 7 190,65 грн.; заборгованість по відсотках з застосуванням процентної ставки 90% річних за договором споживчого кредиту ПС №336 від 04.12.2019 року за березень 2020 року - січень 2022 року включно (ч.2 ст. 625 ЦК України) у розмірі 2 410,18 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендри Н.В. від 24.01.2022 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою від 06.07.2022 справа прийнята до провадження судді Богун О.О. та визначено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 21.10.2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши до суду клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, в порядку передбаченому ч.ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка є обов`язковою для усіх суб`єктів правозастосування та судів, вказав на те, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції ). Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлявся про призначене у справі судове засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення суду за правилами ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 04 грудня 2019 року між позивачем Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» та відповідачем [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту ПС №336. Відповідно до умов якого, [PERSON] було надано кредит у розмірі 20 000,00 грн. під 54 % річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов`язком погашення кредиту до 04.12.2020. Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» свої зобов`язання за договором виконала в повному обсязі, а саме надала позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором, однак останній не виконував своєчасно зобов`язання за договором. Станом по січень 2022 року включно (за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року) прострочена заборгованість по кредиту становить 7190,65 грн., що підтверджується Довідкою №16/12/1 від 16.12.2021. Станом по січень 2022 року включно заборгованість по відсоткам з застосуванням процентної ставки 54 % річних за період з січня 2020 року - грудень 2020 року сплачена в повному обсязі, що підтверджується Довідкою №16/12/2 від 16.12.2021. Станом на січень 2022 року включно несплата Позичальником прострочених траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсоткам з застосуванням процентної ставки 90 % річних за весь час прострочення Позичальником платежів за березень 2020 року - січень 2022 року в розмірі 2410,18 грн., що підтверджується Довідкою №16/12/3 від 16.12.2021. Суд зазначає, що до договору кредиту згідно ст.1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 3.1. договору споживчого кредиту ПС №336 від 04 грудня 2019 року у разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховується 90 % річних. Тип процентної ставки - фіксована. З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved