Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2022 року звернулася до суду з указаною заявою, яку мотивувала тим, що [INFO] в м. Донецьк, яке є тимчасово окупованою територією України, померла її баба [PERSON] . Маючи в наявності свідоцтво про смерть [PERSON] , видане 06 травня 2022 року так званим «Куйбишевським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки», та фотознімок з місця поховання [PERSON] , вона звернулася до Тростянецького районного відділу ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо реєстрації смерті [PERSON] . Проте Тростянецьким РВ ДРАЦС у реєстрації смерті [PERSON] було відмовлено з причини відсутності підстав для державної реєстрації смерті відповідно до наданих документів та роз`яснено можливість встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України на підставі рішення суду. Також заявниця вказала, що вона є онукою померлої [PERSON] , та її спадкоємицею за заповітом, тому встановлення факту смерті бабусі на тимчасово окупованій території України, має для неї юридичне значення. Посилаючись на указані обставини, заявниця просить суд установити факт смерті [INFO] в м. Донецьк [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28.10.2022 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити. Також заявниця пояснила, що вона з жовтня 2022 року фактично проживає у м.\~Тростянець та на даний час закінчується шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі. Оригінал заповіту бабуся віддала їй за життя. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився та надав заяву у якій просив суд справу розглянути без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з таких підстав. Судом установлено,\~що заявниця\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~є онукою\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що вбачається\~із свідоцтв\~про народження\~(а.с.\~16-17). 12 грудня 2009 року державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Свиридовою А.В. було посвідчено заповіт [PERSON] , [INFO] , проживаючої у [ADDRESS] , яким остання на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно частини 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Отже установлення факту смерті [PERSON] має для заявниці юридичне значення, оскільки остання є спадкоємицею після її смерті за заповітом. На підтвердження\~факту смерті\~ [INFO] \~ [PERSON] у\~м.Донецьк\~заявниця надала\~свідоцтво про\~смерть серії\~ [NUMBER] від 06.05.2022, видане «Куйбишевським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції міністерства юстиції донецької народної республіки» та фотознімок з місця поховання [PERSON] (а.с. 6,7). Вказане свідоцтво\~про смертьвидане незаконним органом на тимчасово окупованій території. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Частиною 1 статті 18 указаного Закону передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія міста Донецьку є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (статті 2 та 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі наданих заявницею документів. Згідно із статтею 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. Проте, Європейський суд з прав людини у справах «Кіпр проти Туреччини» і «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» констатував, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Європейський суд з прав людини, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Ураховуючи викладену практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне як виняток взяти до уваги документи про смерть осіб, видані на окупованій території України, і оцінити їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, оскільки можливість збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженою, у той час як встановлення цього факту має юридичне значення для реалізації прав заявниці як спадкоємиці померлої. З огляду на викладене, ураховуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для установлення факту смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку установлення цього факту. На підставі\~пункту 8\~частини 1\~статті 430\~ЦПК України сліддопустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved