Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

09.09.2022 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , внести відповідні зміни до актового запису про її народження в частині зазначення батьком [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харків, змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2008 року проживав з відповідачкою без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини цивільна дружина самостійно прийняла рішення про реєстрацію дитини в органах РАЦС та оформлення свідоцтва про народження і не повідомила його про необхідність надавати заяву про його визнання батьком дитини. Під час реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану, запис про батька дитини зроблено за вказівкою матері, на підставі ст.135 СК України. Як вказує позивач, з відповідачкою проживали протягом 12 років, однак відносини поступово погіршувались, у зв`язку з чим в 2020 році змушений був переїхати з їх постійного місця проживання і став мешкати окремо. Після розірвання відносин з відповідачкою продовжував спілкуватись з донькою, опікувався нею, приймав участь у вихованні та утриманні. Дитина часто бувала у нього вдома. При цьому, як батько, приймав участь у її шкільному житті, відвідував дитячі свята. Але в подальшому з невідомих причин відповідачка заборонила йому спілкуватись з дитиною та приймати участь у її житті. Наголошує, що пропонував в добровільному порядку звернутись до органів РАЦС для внесення відомостей про нього, як батька дитини, але відповідачка категорично відмовилась. Вважає, що заборона бачитися з донькою погано впливає на психологічне здоров`я дитини, яка в зв`язку з цим перебуває в депресії та постійно плаче, тому змушений звернутись до суду, оскільки вирішити питання в позасудовому порядку не можливо. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 14.09.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 21.09.2022 відповідачка отримала копію позовної заяви з додатками, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, але правом щодо подання відзиву на позов у встановлені судом строки не скористалася. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному об сязі, просив задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Зауважив, що на даний час через неправомірні дії відповідачки позбавлений можливості спілкуватися з донькою, а також виконувати передбачені законом батьківські права та обов`язки відносно дитини. Умови проживання та виховання доньки на даний час не відомі, що дуже його турбує, враховуючи аморальну поведінку відповідачки, часту зміну місця проживання. З 01.09.2021 змінила школу, в якій навчалася донька, тому через відсутність правовстановлюючого документу не можливості її відвідувати. Враховуючи матеріальний стан відповідачки, вважає, що вона не має можливості забезпечити достатній рівень розвитку та навчання дитини, на якому донька була забезпечена за його участі. Наголосив, що діє лише в інтересах доньки та бажає їй лише найкращі умови проживання та виховання. Відповідачка, будучи належним чином та своєчасно повідомленою, в судове засідання повторно не з`явилась, причину не повідомила. 27.10.2022 представник відповідачки [PERSON] надав до суду клопотання про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи, проте станом на час судового розгляду до канцелярії суду для ознайомлення не з`явився, причину відкладення судового засідання не повідомив. Представник третьої особи Служби у справах дітей Валківської міської ради Степанова О.С. в судовому засіданні позов підтримала, що на думку органу опіки і піклування відновить права та обов`язки батька та відповідає інтересам дитини. Представник третьої особи - Валківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Губський І.О. подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, просив ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про судовий розгляд справи, відзив на позовну заяву не подала, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечував. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] у відповідності до ст.135 СК України та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.06.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №716. Відповідно до інформації №78, наданої 19.08.2022 Харківським приватним навчально-виховним комплексом Ліцей Шаалавім, [PERSON] поступила у дошкільний підрозділ ліцею у 2017 році. З 01.09.2019 по 04.08.2021 навчалась у шкільному підрозділі ліцею. За час навчання, батько дитини [PERSON] та бабуся дитини по батьківській лінії [PERSON] приділяли велику увагу вихованню дитини, часто відвідували ліцей, спілкувались з класним керівником та учителями ліцею. Дитина гарно вихована, охайна, мала високі навчальні досягнення. В письмових поясненнях від 08.09.2022 [PERSON] підтвердила, що відповідачка дійсно з 2008 року проживала разом із сином [PERSON] . В 2013 році у них народилася донька, яка мешкала разом із мамою в належній їхній сім`ї квартирі до 2022 року. В судовому засіданні позивач вказав, що на даний час мати [PERSON] проживає за кордоном, тому не може з`явитися до суду, щоб засвідчити свої пояснення. Згідно письмових пояснень [PERSON] , знайомий із сім`єю [PERSON] з 2016 року. Завірив суд, що з 2016 по 2020 рік був свідком, як батько займався вихованням доньки [PERSON] , дитина завжди була охайна, вихована. В судовому засіданні позивач вказав, що дійсно часто приїжджав із донькою на роботу, що бачили багато співробітників. Представник служби у справах дітей [PERSON] вказала, що перевірити умови проживання дитини не вдалося, оскільки мати на виклики не з`являється, постійно змінює місце проживання. За останнім відомим місцем проживання дитини в с. Олександрівка виявлено, що [PERSON] на час перевірки у вересні 2022 року проживала з родичами відповідачки, яка сама проживала в м. Харків. Після отримання позовного матеріалу забрала дитину до м. Харків, встановити місце перебування не вдалося. На телефонні дзвінки відповідачка не відповідає. Ст.125\~СК України регламентується порядок визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. В даному випадку походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Походження дитини від батька може бути встановлене у двох порядках: реєстраційному (добровільному), тобто за спільною заявою матері та батька дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини, та в судовому - за рішенням суду. Згідно вимог ст.128 СК України, за рішенням суду батьківство щодо дитини може бути визнане за відсутності заяв, право на подання яких встановлено\~ст.126,127 цього Кодексу. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини та приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. На підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. (ст.134 СК України) Ч.1\~ст.81\~ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із наданих позивачем доказів слідує, що батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, що підтверджується даними реєстрації дитини в органі РАЦС та свідоцтва про її народження, згідно яких дитина народилася в не в зареєстрованому шлюбі. Сторони більше 5 років до народження дитини та тривалий час після її народження проживали спільно в належній батькам позивача квартирі, вели спільне господарство, спільно виховували та утримували дитину. Мати дитини відмовляється від подання спільної заяви про добровільне визнання батьківства. Відповідачка не надала жодних доказів, які б спростовували наведені позивачем обставини З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивачем доведено наявність всіх необхідних умов для визнання батьківства в судовому порядку, перелік яких встановлено ст.128 СК України, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved