Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказали, що вони звернулись до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Анлруса А. В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті їх батьків, однак отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме - сертифікату на право на земельну частку (пай). У зв`язку з наведеним, та з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 167-168), яка прийнята судом (а.с. 175), позивачі просять суд визнати: - за [PERSON] право на 1/2 частки на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Ім. Куйбишева", розташованого в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області згідно сертифіката серії ЖТ № 0257587 від 16.07.1998 року, виданого на підставі рішення Житомирської райдержадміністрації № 140 від 10.06.1998 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - за [PERSON] право на 1/2 (одну другу) частки 1/2 (однієї другої) частки на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Ім. Куйбишева", розташованого в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, згідно сертифіката серії ЖТ № 0257587 від 16.07.1998 року, виданого на підставі рішення Житомирської райдержадміністрації № 140 від 10.06.1998 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; - за [PERSON] право на 1/2 (одну другу) частки 1/2 (однієї другої) частки на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства "Ім. Куйбишева", розташованого в с. Озерянка Житомирського району Житомирської області, згідно сертифіката серії ЖТ № 0257587 від 16.07.1998 року, виданого на підставі рішення Житомирської райдержадміністрації № 140 від 10.06.1998 року, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с. 35-38), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представником позивачів подано пояснення у справі (а.с. 141-144). У судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, про розгляд справи сповіщались належним чином; у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримували та просили задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 152-153). Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20, 24, 25). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 18), яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею за вище вказаною адресою на день смерті та протягом шести місяців після смерті були зареєстровані та проживали [PERSON] (чоловік) та [PERSON] (син) (а.с. 21). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 19), який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним за вищевказаною адресою на день смерті та протягом шести місяців після смерті був зареєстрований та проживав [PERSON] (син) (а.с. 22). Відповідно до довідки Виконкому Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 86 від 21.04.2021 року (а.с. 27) [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Житомирською районною державною адміністрацією», як членові КСП ім. Куйбишева згідно з записом № 434 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ № 0257587 від 16.07.1998 року, на підставі рішення Житомирської райдержадміністрації № 140 від 10.06.1998 року. Зазначене також підтверджується копією витягу з документації по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП ім. Куйбишева, серед списку громадян-членів КСП ім. Куйбишева вказана [PERSON] , яка рахується під номером 382 (а.с. 146-148). Окрім того, відповідно до зазначеного витягу право на право на земельну частку (пай) також мав [PERSON] (рахується під номером 381). Відповідно договору оренди земельного паю № 146 від 10.03.2001 року [PERSON] передала в оренду земельну ділянку загальною площею 4,63 га (сертифікат на земельну частку (пай) № 0257587 (а.с. 149). У позовній\~заяві позивачі\~вказують,\~що у\~газеті «Приміське\~життя»,\~випуск №\~15\~за 30.04.2021\~року наявне\~оголошення про\~втрату сертифіката\~на земельну\~частку (пай)\~№ 0257587 (а.с. 3), однак з долученого до матеріалів справи витягу з газети даного оголошення не вбачається (а.с. 23). Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андрус А. В. від 09.09.2021 року № 299/02-31 (а.с. 17) та копії спадкової справи № 98/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 52-72), спадкоємцями померлої [PERSON] є [PERSON] (син) та [PERSON] (чоловік). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не звертались. Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Андрус А. В. від 09.09.2021 року № 296/02-31 (а.с. 15) та копії спадкової справи № 72/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 85-132), спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (сини померлого). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи від її відмови не звертались. Зазначене також підтверджується довідкою приватного нотаріуса № 297/02-31 від 09.09.2021 року (а.с. 16). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2021 року приватним нотаріусом Андрусом А. В. (а.с. 12) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у Ѕ (одній другій) частці на Ѕ (одну другу) частку право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Куйбишева», розташованого в с. Озерянка Озерянської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2021 року приватним нотаріусом Андрусом А. В. (а.с. 13) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у Ѕ (одній другій) частці на Ѕ (одну другу) частку право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Куйбишева», розташованого в с. Озерянка, Озерянської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)). Крім того, як вбачається з вище згаданих постанов нотаріуса, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 12 та 13 звор. стор.). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2021 року приватним нотаріусом Андрусом А. В. (а.с. 14) відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у Ѕ (одній другій) на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Куйбишева», розташованого в с. Озерянка, Озерянської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (сертифікату на право на земельну частку (пай)). Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Щодо позовної вимоги про визнання за [PERSON] права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , суд зазначає таке. До правовідносин, що виникли, необхідно застосувати норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, так як спадщина після померлої [INFO] [PERSON] відкрилась до [INFO] . Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту її відкриття, у спадкоємця, який прийняв спадщину, право на спадкове майно виникає з моменту відкриття спадщини, а не з дня одержання свідоцтва про право на неї. Відповідно до ст. 549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України № 720 /95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» /далі - Указ №720/95/, має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до пункту 2 Указу № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювати в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 р. №666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу №720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: -перебування в членах КСП на час паювання; -включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; -одержання КСП цього акта. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) державною адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. З огляду\~на наведене,\~враховуючи те,\~що [PERSON] \~є спадкоємцем\~померлої матері\~ [PERSON] ,\~зважаючи на\~відсутність у\~позивача можливості\~отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~на майно\~у нотаріуса\~або в\~уповноваженої на\~це посадової\~особи відповідного\~органу місцевого\~самоврядування у\~зв`язку з\~втратою правовстановлюючого\~документа,\~суд вважає\~за потрібне\~задовольнити позовну\~заяву у\~цій частині\~та визнати\~за [PERSON] \~право власності\~на спадкове\~майно за\~законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у відповідній частці. Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] та [PERSON] права на спадкування за законом після смерті [PERSON] суд зазначає таке. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), районною державною адміністрацією. Такими документами, також є: \~ \~ \~ \~- свідоцтво про право на спадщину; \~ \~ \~ \~- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.\~6 Європейської Конвенції\~з прав\~людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. З огляду\~на наведене,\~враховуючи те,\~що позивачі\~є спадкоємцями\~померлого [PERSON] ,\~зважаючи на\~відсутність у\~позивачів можливості\~отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~на майно\~у нотаріуса\~або в\~уповноваженої на\~це посадової\~особи відповідного\~органу місцевого\~самоврядування,\~у зв`язку\~з втратою\~правовстановлюючого документу,\~суд вважає\~за потрібне\~задовольнити позовну\~заяву в\~цій частині\~та визнати\~за позивачами\~право власності\~на спадкове\~майно за\~законом батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі не заявляють вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved