Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, та встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] його опікуном. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є чоловіком заявниці у якого відповідно до консультаційного висновку від 15 грудня 2021 року, складеного лікарем Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Чумаковим К. О., має місце розлади особистості та поведінки внаслідок ураження центральної нервової системи головного мозку (внутрішньомозкова гідроцеоропія). Також зазначає, що кожні 2-3 тижні заявник разом з чоловіком [PERSON] з`являються на огляд до вказаної лікарні. Заявник вважає, що у чоловіка на даний час наявний тяжкий, хронічний, стійкий психологічний розлад внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними у зв`язку із чим потребує встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2022 року відкрито провадження у справі №536/179/22 та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2022 року у справі №536/179/22 витребувано від Відокремленого підрозділу Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка за стаціонаром №2 (м. Кременчук, вулиця Павла Чубинського, 12) амбулаторну картку [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області надати висновок щодо можливості виконання [PERSON] , [INFO] , обов`язків опікуна над чоловіком [PERSON] , [INFO] . 26 квітня 2022 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов лист завідувача відокремленого підрозділу ? Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка №2 Д. Дворцова разом із амбулаторною карткою громадянина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2022 року призначено у цивільній справі №536/179/22 судово-психіатричну експертизу. На вирішення експертів поставлено наступні питання: 1. Чи хворіє [PERSON] , [INFO] , на психічну хворобу? 2. Чи розуміє [PERSON] , [INFO] , значення своїх дій та чи може керувати ними? Проведення експертизи доручено експертам Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (36013, місто Полтава, вулиця Медична, будинок 1). Зупинено провадження у цивільній справі №536/179/22 на час проведення експертизи. 16 серпня 2022 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи №536/179/22 разом із висновком експертизи відносно [PERSON] та медичною карткою амбулаторного хворого. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року поновлено провадження у справі №536/179/22 та призначено дату судового засідання. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви у повному обсязі, просила задовольнити. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району свого представника в судове засідання не направили, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Чумаков К. О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви та визнання [PERSON] недієздатним. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення заявника, представника Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ? ЦПК України) окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Як убачається із матеріалів справи [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27 червня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області, актовий запис №248. Положеннями статті 30 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини 1 статі 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Тобто, єдиною підставою для визнання фізичної особи недієздатною є такий стійкий і хронічний психічний розлад, за якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із частиною 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Заявник в обґрунтування заявлених вимог посилається на спіральну комп`ютерну томографію згідно якої по СКТ дані по внуктрішньомозговій гідроцецефалії, правобічний гайморит і етмоідит, та консультативний висновок спеціаліста психіатра, яким установлено діагноз ? розлади особистості та поведінки внаслідок ураження ЦНС, головного мозку, однак такі докази повною мірою не доводять про стійкий, хронічний психічний розлад здоров`я [PERSON] . За даними висновку судово-психіатричного експертизи (акт судово-психіатричного експерта №249) від 01 вересня 2022 року, складеної Комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді розладу особистості та поведінки органічного (алкогольного, судинного) походження. Ступінь наявних у [PERSON] психічних порушень є таким, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не позбавляє його такої здатності. Окрім того, у вказаному висновку визначено, що досліджуваний тривалий час зловживає спиртними напоями, лікувався з приводу алкогольної залежності у нарколога з досягненням достатньо тривалої ремісії. В подальшому просліджується відновлення алкоголізації, що носить систематичний характер із значною толерантністю. Виявлено ознаки сформованого абстинентного синдрому. Дані пара клінічних обстежень вказують на можливість судинного ураження головного мозку. Таким чином, судово-психіатричною експертизою установлено, що [PERSON] виявляє тільки ознаки психічного розладу у вигляді розладу особистості, проте відсутній категоричний висновок щодо наявності в особи саме хронічного, стійкого психічного розладу. На відміну від психічного розладу, наявність якого в особи може стати підставою для обмеження її цивільної дієздатності, для визнання фізичної особи недієздатною психічний розлад має бути одночасно хронічним та стійким. Крім того, внаслідок такого розладу особа має не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд зазначає, що [PERSON] , будучи присутнім в залі суду під час розгляду справи, поводив себе розумно, надавав відповіді на питання та не заперечував проти визнання його недієздатним, але не розумів наслідки такого. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Інші докази, які б підтверджували доводи заявника у матеріалах справи відсутні. Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин 1-3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, установивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, з урахуванням наданих сторонами доказів, висновку експертизи у сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Щодо вимоги заяви про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном дружину [PERSON] , суд зазначає наступне. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Отже, цивільним законодавством диференційовані як суб`єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки. Згідно із частиною 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідне подання Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області щодо доцільності призначення [PERSON] опікуном над її чоловіком [PERSON] у матеріалах справи відсутнє. Ураховуючи те, що діючим законодавством визначено, що лише за поданням Органу опіки та піклування суд може призначити опікуна, а відповідне подання відсутнє, а також з урахуванням того, що суд відмовляє у задоволенні вимог заяви [PERSON] про визнання її чоловіка [PERSON] недієздатним, суд дійшов висновку, що вимоги заяви [PERSON] в частині призначення її опікуном задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed