Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України про визнання недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини, в обґрунтування якого, зазначив, що він служив у ЗС України з 1996 року. Проходив дійсну військову службу у військовій частині [NUMBER] ВВ МВС України (наданий час - в/ч [NUMBER] Національної гвардії України). З 01.03.2001 року перебував на обліку у в/ч [NUMBER] як громадянин, що потребує поліпшення житлових умов. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. Правом на безоплатну приватизацію житла з державного житлового фонду не скористався. На підставі наказу командувача внутрішніх військ МВС України № 37 о/с від 26.04.2011 року його було звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України за пунктом 6 "Б" статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за станом здоров`я. 16.05.2011 року був виключений зі списків особового складу частини за наказом командира частини № [NUMBER] від 16.05.2011 року по стройовій частині. Після звільнення зі служби залишився на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині [NUMBER] . Зазначив, що має дружину та дитину 2011 року народження, а тому забезпечення належних житлових умов для нього та його сім`ї є вкрай важливим питанням. Рішенням житлово-побутової комісії військової частини від 20.11.2020 року позивачу було виділено однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Однак, через деякий час у телефонній розмові з відповідальним працівником військової частини позивач дізнався про те, що це рішення скасоване, а його знято з квартирного обліку, оскільки комісії наче б то стало відомо, що житлові умови позивача покращились. Вказав, що рішення про скасування виділення йому квартири та зняття з квартирного обліку ухвалювалось без запрошення його, як зацікавленої особи. Про зняття з обліку у письмовій формі також не повідомляли, хоч це й передбачено п. 3.16 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затверджених Наказом МВС України від 28.07.2007 № 278. З метою з`ясування причин та обставин зняття з обліку позивач звернувся з письмовим запитом до командира військової частини, на який надійшла письмова відповідь від 12 жовтня 2021 року, до якої було додано витяг з протоколу № 9 засідання комісії від 08.12.2020 року, де ухвалювались відповідні рішення. Як випливає з вказаного листа та витягу з протоколу позивачу було відмовлено у наданні житла та знято з квартирного обліку на підставі п. 3.15 Інструкції «у зв`язку з надходженням інформації щодо його забезпеченості». Підставою для висновку про «забезпеченість» став факт спадкування та подальшого відчуження позивачем двох квартир, а саме: квартири [ADDRESS] житловою площею 31,7 кв.м та квартири [ADDRESS] житловою площею 17,9 кв. м., які були успадковані ним після смерті матері, яка померла у 2018 році, після тяжкої хвороби. Свідоцтва про право на спадщину були отримані 26 липня 2020 року, про що зазначено у договорах про відчуження вказаних квартир. Квартира у м. Умані була продана позивачем 05 листопада 2020 року з причин, що ця квартира не могла бути використана для проживання його сім`ї та виручені від продажу квартири кошти були необхідні для покращення фінансового становища його сім`ї, яке після хвороби та смерті матері, а також в силу інших несприятливих життєвих обставин істотно погіршились.Твердження відповідача наведене у листі про те, що позивачем умисно були погіршені житлові умови не відповідає дійсності, оскільки у цій квартирі він ніколи не жив і не мав можливості та наміру жити. Таким чином, на дату прийняття скасованого рішення комісії про виділення позивачу однокімнатної квартири (20.11.2020 року) у нього у власності була лише успадкована після смерті матері однокімнатна квартира в м. Києві житловою площею 17 кв.м. в розрахунку на 1 члена ї сім`ї, яка складається з 3-х осіб, з вказаної житлової площі припадало лише 5,67 кв. м. Вважає, що наявність такої квартири не дає підстав для висновку «про забезпеченість» позивача та членів його сім`ї житлом. В подальшому дана квартира 23.11.2020 року була подарована позивачем його дружині за договором дарування. Таким чином, на дату прийняття комісією оспорюваного рішення про скасування виділення позивачу квартири та зняття з квартирного обліку у позивача у власності вже не було жодної квартири. Відповідач на підставі інформаційних довідок, отриманих з реєстру речових прав та прав власності на нерухоме майно, дійшов хибного висновку про те, що позивач забезпечений житлом. Зазначив, що відчужені ним квартири не були отримані з державного житлового фонду, правом на приватизацію житлових приміщень з державного житлового фонду він не скористався, грошової компенсації за належне до отримання житлове приміщення не отримував. На даний час з сім`єю, яка складається з 3-х осіб, мешкає в однокімнатній квартирі з житловою площею 17 кв. м, яка належить за правом власності його дружині. Відповідач застосував інше формулювання, не передбачене Інструкцією, яке не можна вважати законною підставою для зняття військовослужбовця з квартирного обліку. На підставі викладеного просив суд визнати недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] , прийняте на засіданні від 18.12.2020 року та викладене у п. 1.1. протоколу № 19 від 18.12.2020 року в частині зняття його з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; зобов`язати відповідача поновити його на обліку громадян при військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, які потребують поліпшення житлових умов, з 01.03.2001 року (дати первинного взяття на облік) на тих самих умовах, які існували до зняття з обліку. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.01.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з`явився, подав суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві. 22.02.2022 року представником відповідача до суду було подано відзив, в якому зазначив, що житлово-побутова комісія військової частини [NUMBER] НГУ діяла на підставі законодавства України, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та постановами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, при цьому рішення комісії є законним і обґрунтований та вона при ухваленні цього рішення не порушила, а ні прав, а ні інтересів позивача та членів його сім`ї. Зазначив, що на квартирний облік беруться ті громадяни, які дійсно потребують поліпшення житлових умов, водночас позивач (фактично), його дружина та син забезпечені житлом (адреса: [ADDRESS] ; загальна площа: 44,3 кв. м, житлова площа 17,9 кв. м; опис: складається з 1 (однієї) житлової кімнати), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.11.2020 року № 234182101. Тобто, з моменту поліпшення житлових умов 26.07.2019 року позивач повністю втратив право перебувати на квартирному обліку при Національній гвардії України та приховував цей факт надаючи недостовірні відомості до квартирної справи. Визначені позивачем, в межах заявлених ним позовних вимог та в доводах позовної заяви, підстави для скасування рішення житлово-побутової комісії та зобов`язання вчинити дії, не ґрунтуються на законодавстві України, а тому просив відмовити у задовленні позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] служив у ЗС України з 1996 року. Проходив дійсну військову службу у військовій частині [NUMBER] ВВ МВС України (наданий час - в/ч [NUMBER] Національної гвардії України). З 01.03.2001 року перебував на обліку у в/ч [NUMBER] як громадянин, що потребує поліпшення житлових умов. На підставі наказу командувача внутрішніх військ МВС України № 37 о/с від 26.04.2011 року його було звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України за пунктом 6 "Б" статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за станом здоров`я. 16.05.2011 року був виключений зі списків особового складу частини за наказом командира частини № [NUMBER] від 16.05.2011 року по стройовій частині. Після звільнення зі служби залишився на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині [NUMBER] . Рішенням житлово-побутової комісії військової частини від 20.11.2020 року позивачу було виділено однокімнатну квартиру [ADDRESS] . З долученого до матеріалів справи витягу з протоколу № 19 засідання житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] від 08.12.2020 року щодо відмови у наданні житлової площі та зняття з обліку вбачається, що слухали: інформацію голови житлово-побутової комісії, щодо не можливості реалізувати п. 2.4 протоколу № 17 від 20.11.2020 року засідання житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] , стосовно надання житлової площі, а саме: постійної однокімнатної квартири [ADDRESS] (будівельна адреса) та зняття з квартирного обліку майора запасу [PERSON] , у зв`язку із надходженням інформації щодо забезпеченості даного військового службовця запасу. Під час розподілу вищевказаної житлової площі інформація щодо забезпеченості майора запасу не була подана, а саме: свідоцтва про право на спадщину (серія та номер: 540 від 26.07.2019, видавник: Приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу) відчужене, згідно договору купівлі-продажу серія та номер 3089 від 05.11.2020 за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 61,9 кв.м.; свідоцтво про право на спадщину серії та номер 541 від 26.07.2019, видавник: Приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу, відчужене згідно договору дарування серія та номер 1847 від 23.11.2020 року за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 17, 9 кв.м, що є підставою для розгляду питання подальшого перебування даного військовослужбовця запасу на квартирному обліку при військовій частині. Служив у ЗС України з 1996 року. Виключений зі списків особового складу частини та всі видів забезпечення 16.05.2011 року, згідно наказу командира військової частини [NUMBER] ВВ МВС України (по строковій частині) № 93, відповідно до п. 6 «Б» (за станом здоров`я) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Родина зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Склад родини 3 особи, в тому числі він, дружина [PERSON] , 1980 року народження, син [PERSON] , 2011 року народження. На квартирному обліку перебуває один на загальних підставах з 01.03.2001 року. Ухвалили: відмінити п. 2.4 протоколу № 17 від 20.11.2020 року засідання житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] . Відповідно п. 3.15 «Інструкції...» від 28.07.2007 року № 278 житлово-побутова комісія вирішила зняти з квартирного обліку майора запасу [PERSON] , у зв`язку із надходженням інформації, щодо його забезпеченості. Про зняття з квартирного обліку даного військовослужбовця запасу повідомити письмово у 15-денний термін. Провести перерозподіл даної житлової площі, відповідно до п. 1.6. «Інструкції…» № 278 від 28.07.2007 року. Голосували: за одноголосно. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норми ст. 12 ч. 9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЖК Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Аналогічні правові норми містить у п.п.1 п.26 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP », затверджених Постановою Ради міністрів Української PCP від 11.12.1984 року №470 та пп.3.15 п.3 «Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.07.2007 року № 278. Однак, житлова комісія ВЧ [NUMBER] під час прийняття спірного рішення про зняття позивача з квартирного обліку не навела жодних обставин, які б свідчили про поліпшення його житлових умов, тобто, на думку суду, не дослідила наявність законних підстав для вчинення таких дій. Також ВЧ [NUMBER] не надала суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поліпшення житлових умов позивача. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про повідомлення позивача про розгляд житловою комісією питання стосовно зняття його з квартирного обліку, хоча він та члени його сім`ї наділені правом подати до житлової комісії клопотанням з проханням бути присутніми на засіданнях цих житлових комісій, яке передбачено п. 12 розділу ІІ Інструкції. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач не був забезпечений житлом та не отримав компенсацію замість нього, реєстрацію місця проживання не змінював з часу взяття на квартирний облік. Заперечення представника відповідача щодо позовних вимог позивача суд не бере до уваги, оскільки вони є необґрунтованими та спростовують доводів позивача та встановлених судом обставин. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, враховуючи недоведеність поліпшення житлових умов позивача, суд дійшов висновку про протиправність рішення житлової комісії ВЧ [NUMBER] про зняття його з квартирного обліку, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved