Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , [INFO] , та є студентом першого курсу ХНУРЕ факультету комп`ютерних наук денної форми навчання. [PERSON] зазначає, що наразі проживає у студентському гуртожитку та потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює та має скрутний фінансовий стан. Відповідач добровільно відмовляється допомагати, хоча має заробіток та працює на посаді слюсаря у ТОВ КСЗ. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до завершення навчання. Ухвалою суду від 02.08.2022 відкрито провадження по справі в спрощеному позовному провадженні з повідомленням(викликом) сторін. Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи те, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.2004, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куп`янського міського управління юстиції Харківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 196. Відповідно до довідки №480/180 від 24.10.2022 року, [PERSON] є студентом 2 курсу факультету комп`ютерних наук Харківського національного університету радіоелектроніки, денної форми навчання. Зарахований наказом № 1091Ст від 09 серпня 2021 року до студентів 1 курсу з 01 вересня 2021 року. Строк навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їхніх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Наведеному відповідають і роз`яснення, викладені в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на характер та суб`єктний склад спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову. Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності, а також враховуючи те, що відповідач позовні вимоги не заперечує, відзиву не надає, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 01 серпня 2022 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до 28 липня 2027 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також положення ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved