Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

У липні 2022 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 23 лютого 2012 року, мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розлучення є те, що відповідач стосовно позивачки поводив себе неприпустимо, застосовував фізичну силу в присутності малолітнього сина. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, примирення неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 серпня 2022\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження без виклику сторін. Відповідач отримав копію позовної заяви з додатками та копією ухвали про відкриття провадження у справі, відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення\~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 23 лютого 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції за актовим записом №\~49. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . За твердженням позивачки, і це не спростовано відповідачем, сторони спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, проживають окремо. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини позивачка наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.\~141\~ЦПК\~України слід стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved