Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

09.04.2021 до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] , в якій остання просить суду визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка належала їй, та на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка раніше належала [PERSON] - в порядку набувальної давності, а всього - на 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що уже 13 років вони відкрито і безперервно володіють нерухомим майном, яке належало раніше [PERSON] . Місцевій територіальній громаді звісно ж відомо, що [PERSON] давно померла, та що всією квартирою володіє позивач та її батько, проте за цей час жодної спорів щодо квартири не було і на частину квартири, що належала [PERSON] , не претендував. Вказані обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. 15.04.2019 ухвалою суду вказану позовну заяву було прийнято до провадження судді Ільєвої Т.Г. та призначено підготовче судове засідання. 20.05.2021 до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи у його відсутність. 05.10.2022 до суду надійшли витребовувані у Шостої Київської нотаріальної контори матеріали спадкової справи №760/10 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 08.11.2022 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутність сторони позивача, вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду повідомлені належним чином, заяв, клопотань до суду не подано. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві, з урахуванням обставин викладених у відзиві на позов, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення у відсутність сторін. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 03.08.1994 року, виданого комісією по приватизації житлового фонду Міністерства економіки України право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 93,45 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартира № належить: - [PERSON] 1/4 частина квартири; - [PERSON] 1/4 частина квартири; - [PERSON] -1/4 частина квартири; - [PERSON] - 1/4 частина квартири. Так, [PERSON] являється дружиною [PERSON] та матір`ю [PERSON] , а [PERSON] - мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63311208 від 27 січня 2021 року. Спадкоємицею її частки в квартирі [ADDRESS] стала була її донька - [PERSON] 3гідно з довідкою №77, виданою Київським геріатричним пансіонатом 06 грудня 2010 року [PERSON] , 1919 року народження, проживала та була зареєстрована в Київському геріатричному пансіонаті з 12 квітня 2008 року по день смерті, а саме по [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги майна [PERSON] . 13.12.2010 року [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 13.12.2010 року [PERSON] звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про те, що він відмовляється від своєї долі у спадщині. Однак, нотаріус Шостої Київської нотаріальної контори Груша О.В. постановою від 27.01.2021 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] , яка померла [INFO] пропустила строк встановлений для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Так, на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю в спадковій квартирі. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК). Згідно з пунктом 8 Прикінцевих і перехідних положень ЦК «Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом» (а саме, з 01 січня 2001 р.). У пункті 9 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що «При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК)». Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог .

Outcome: approved