Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , звернулася до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовом, в якому просить визначити, що розмір частки [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , становив 1/2 частки. Також просить визнати за нею та [PERSON] право власності по 1/8 частки кожній на житловий будинок загальною площею 136,9 кв.м, житловою площею 75,0 кв.м з господарськими будівлями - сараєм «Б», сараєм «В», убиральнею «Г», літньою кухнею «Д», гаражем «Ж», сараєм «З», колодязем «К», огорожами № 1, № 2, № 4, воротами № 3, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтовування позовних вимог покликається на те, що [INFO] у віці 62 роки померла свекруха позивача [PERSON] . [INFO] у віці 76 років помер свекор позивача [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільною стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00017223940 від 19.10.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 листопада 1949 року згідно актового запису № 7, складеного виконавчим комітетом Йосиповицької сільської ради. В 1975 році [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу збудували житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , який належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя, на земельній ділянці площею 0,08 га. Відтак у подружжя [PERSON] та [PERSON] виникло право спільної сумісної власності подружжя в рівних частках на вищезазначений житловий будинок шляхом його створення. Однак за життя між ними не було укладено договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Після смерті [PERSON] виконавчим комітетом Стрийської районної Ради народних депутатів Львівської області 24 березня 1995 року на ім`я свекра позивача [PERSON] видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке зареєстровано в Стрийському МБТІ від 03.05.1995 року за № 42. [INFO] помер чоловік позивача та батько дочки [PERSON] . Згідно довідки старости сіл Олексичі, Гайдучина, Йосиповичі, Загірне, Дашава Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області від 22.06.2021 № 818, [PERSON] на день своєї смерті постійно проживав в житловому будинку по [ADDRESS] та за життя заповіту в Йосиповицькій сільській раді не складав. Довідкою від 22.06.2021 № 819 підтверджено, що свекруха позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті постійно проживала в житловому будинку по [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] . За життя вона не складала заповіту в Йосиповицькій сільській раді. Отже, після смерті [PERSON] право власності на 1/2 частки спадкового житлового будинку, яка належала їй па праві спільної сумісної власності подружжя, перейшло в порядку спадкування за законом до її спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину по ј частці будинку, а саме до чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] . Однак, за життя покійний чоловік позивача [PERSON] не зареєстрував право власності на ј частки спірного житловою будинку. Внаслідок смерті чоловіка позивача [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до складу якої увійшло право власності на ј частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до довідки старости сіл Олексичі, Гайдучина, Йосиповичі, Загірне, Дашава Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області від 22.06.2021 № 820, до кола спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , входять позивач та дочка [PERSON] . Позивач разом з дочкою [PERSON] прийняли спадщину в шестимісячний строк після смерті [PERSON] 27 жовтня 2015 року Стрийською державною нотаріальною конторою на підставі заяви позивача було заведено спадкову справу № 635/2015, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи від 27.10.2015 № 41924407. 01 лютого 2016 року позивач звернулася до Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області із проханням видати їй та її малолітній дочці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Проте нотаріусом було відмовлено, посилаючись на відсутність відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я [PERSON] . Тому позивач з метою захисту своїх та дочки [PERSON] спадкових прав на частину житлового будинку звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та яка діє в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила з підстав викладених у відзиві. Покликається на те, що згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Староста сіл, визначаючи будинок спільним майном подружжя та зазначаючи в довідці двох співвласників, перебирає на себе право суду встановити дані обставини. Відтак довідка від 22.06.2021 року №821 являється недопустим доказом. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.02.1993 року [PERSON] померла [INFO] в с.Дашава, відтак відомості, викладені у довідці старости сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськіва Т.В. від 22.06.2021 року №819 про те, що [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала у житловому будинку по [ADDRESS] разом з чоловіком та сином - не відповідають дійсності та не можуть братися судом до уваги. Право власності на житловий будинок по [ADDRESS] оформлено після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.03.1995 року житловий будинок по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві особистої власності. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. [PERSON] (спадкодавець) постійно проживав в будинку [ADDRESS] як за життя батька, так і після його смерті. Саме у [PERSON] постійно зберігався оригінал свідоцтва від 24.03.1995 року про право особистої власності [PERSON] на цілий будинок. Після його смерті документ знаходиться у позивача. Перебіг строку позовної давності для звернення до суду у [PERSON] для визнання недійсним свідоцтва та доведення свого права на частку спірного будинку в порядку спадкування, почався з моменту оформлення на себе права власності його батьком [PERSON] на цілий будинок, а саме 24.03.1995 року. Від дня видачі свідоцтва 24.03.1995 року про право особистої власності [PERSON] на цілий будинок та після смерті батька [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] не оскаржував дане свідоцтво, так як визнавав його законність. Спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя (висновок ВС в постанові від 27.03.2019 справа №2- 1625/1997, провадження №61-6331св18). Позивачем до позовної заяви долучено витяг про реєстрацію спадкової справи №41924407 від 27.10.2015 року (спадкова справа №635/2015) та відповідь від нотаріуса №154/01-21 від 01.02.2016 року про відмову видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок [ADDRESS] на його ім`я. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] 04.02.2016 року подала позов в Стрийський міськрайонний суд Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (справа №456/338/16-ц). В обґрунтування позову покликалась на те, що батькові чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на праві особистої\~власності у відповідності\~до свідоцтва\~про право\~власності на\~жилий будинок\~від 24.03.1995\~року,\~зареєстрованого в\~Стрийському МБТІ\~від 03.05.1995\~року за\~№42,\~належав житловий\~будинок [ADDRESS] .\~Чоловік прийняв\~спадщину,\~але не\~зареєстрував право\~власності на\~вказане нерухоме\~майно.\~В додатках\~до позовної\~заяви долучено\~копію свідоцтва\~про право\~власності на\~жилий будинок\~від 24.03.1995\~року.\~Відтак,\~позивач [PERSON] \~станом на\~04.02.2016\~року було\~достеменно відомо\~про наявність\~свідоцтва про\~право власності\~на жилий\~будинок від\~24.03.1995\~року.\~В подальшому,\~25.10.2019\~року позивач\~ [PERSON] \~в своїх\~інтересах та\~інтересах неповнолітньої\~дочки подала\~позов про\~визнання незаконним\~свідоцтва про\~право особистої\~приватної власності\~та його\~скасування,\~визнання права\~власності на\~Ѕ частини житлового будинку по [ADDRESS] , як майна колгоспного двору, в порядку спадкування за законом. Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.04.2021 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін. Таким чином, свідоцтво від 24.03.1995 року про право особистої власності [PERSON] на жилий будинок в цілому по [ADDRESS] є чинним. Представник відповідача Стрийської міськї ради Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~4,\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок виданого 24.03.1995 року Стрийською районною радою народних депутатів Львівської області на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради народних депутатів №36 від 23.03.1995 року. Згідно свідоцтва про забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР [PERSON] надана земельна ділянка під забудову площею 0,08 га за рахунок фактичного користування на підставі рішення сільської ради №10 від 26.05.1972, у згаданому свідоцтві відсутні будь які застереження, що це землі колгоспного двору. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільною стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017223940 від 19.10.2016, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 листопада 1949 року згідно актого запису № 7 складеного виконавчим комітетом Йосиповицької сільської ради та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого [PERSON] , [INFO] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого [PERSON] , [INFO] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 12.02.1998 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого [PERSON] , [INFO] вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 29.09.1979 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 15.02.1993 року Йосиповицькою сільською радою народних депутатів Стрийського району вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно експертного висновку №056/91-с виданого 16.01.2020 року Українським бюро лінгвістичних експертиз вбачається, що записи особового імені [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), [PERSON] (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян, запис [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис мати [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.03.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Стрийського районного управління юстиції Львівської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17.01.2000 року Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.06.2015 року Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З довідки №817 виданої 22.06.2021 року старостою сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськів Г.В. вбачається, що [PERSON] , 19.05.2008 року зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . З довідки №818 виданої 22.06.2021 року старостою сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськів Г.В. вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті постійно проживав у житловому будинку по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] [INFO] [PERSON] за життя заповіту у Йосиповицькій сільській раді Стрийського району Львівської області не складав. З довідки №819 виданої 22.06.2021 року старостою сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськів Г.В. вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті постійно проживала у житловому будинку по [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] та сином [PERSON] , який помер [INFO] . Лесів [PERSON] за життя у Йосиповицькій сільській раді Стрийського району Львівської області заповіту не складала. З довідки №820 виданої 22.06.2021 року старостою сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськів Г.В. вбачається, що внаслідок смерті [PERSON] , який помер [INFO] , до кола спадкоємців за законом, які прийняли спадщину входять: дружина [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . З довідки №821 виданої 22.06.2021 року старостою сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськів Г.В. вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті перебували у шлюбі та були співвласниками майна набутого в шлюбі (житлового будинку в [ADDRESS] , який побудований в 1975 році). З відповіді державного нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. №154/01/21 від 01.02.2016 року надісланій [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені малолітньої дочки [PERSON] вбачається, що їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] чоловіка та батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував, що померлому належав будинок [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Постановою Львіського апеляційного суду від 13.10.2020 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 травня 2020 року у цивільній справі №456/4192/19 за позовом [PERSON] , яка також діє в інтересах малолітньої дочки [PERSON] до [PERSON] , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на Ѕ частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування,- скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову [PERSON] , яка також діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] до [PERSON] , Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на 1/2 частини нерухомого майна колгоспного двору в порядку спадкування за законом, визнання незаконним свідоцтва про право особистої власності на будинок та його скасування - відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Верховного Суду від 21.04.2021 року у цивільній справі №456/4192/19 касаційну скаргу [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , залишено без задоволення. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Статтею 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Згідно заповіту, посвідченого 01.10.1998 року секретарем Йосиповицької сільської ради Шановською В.М., [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно, на що за законом він матиме право, своєму синові [PERSON] . Із спадкової справи №784/98 спадкоємця [PERSON] вбачається, що 08.12.1998 року [PERSON] звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на будинок, який розташований в [ADDRESS] , за заповітом. Згідно ч.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.06.73 Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та cім`ю України (в редакції на день смерті [PERSON] ) слідує, що відповідно до ст.22 КпШС спільною сумісною власністю подружжя є лише майно, нажите ними під час шлюбу. Майно, нажите кожним з подружжя під час роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, судом відповідно до правил ст.28 КпШС може бути визнано власністю кожного з них. Спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя (висновок ВС в постанові від 27.03.2019 справа №2- 1625/1997, провадження №61-6331св18). Судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок по [ADDRESS] , було оформлено після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Верховний Суд у Постанові від 21.04.2021 року розглядаючи касаційну скаргу [PERSON] , яка діяла в інтересах малолітньої дочки [PERSON] у цивільній справі №456/4192/19, зробив висновок та зазначив, що відсутні підстави вважати, що свідоцтво на право власності, яке видане на ім`я [PERSON] є незаконним, як і відсутні підстави вважати, що [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті матері, оскільки будинковолодіння не відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Пунктом 27 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв`язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Таким чином,\~суд констатує,\~щожитловий будинок по [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано 24.03.1995 року року Стрийською районною радою народних депутатів Львівської області на підставі рішення виконавчого комітету Стрийської районної ради народних депутатів №36 від 23.03.1995 року, в цілому належить [PERSON] на праві особистої власності та дане свідоцтво про право особистої власності ни жилий будинок є чинним та не скасоване на час розгляду справи. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.02.1993 року [PERSON] померла [INFO] в с.Дашава. Відтак відомості, викладені у довідці старости сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськіва Т.В. від 22.06.2021 року №819 про те, що [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала у житловому будинку по [ADDRESS] разом з чоловіком та сином - не відповідають дійсності та не можуть братися судом до уваги. Право власності на житловий будинок по [ADDRESS] оформлено після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 24.03.1995 року, житловий будинок по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві особистої власності. Відтак довідка від 22.06.2021 року №821 видана старостою сіл Дашава, Олексичі, Гайдучина, Щасливе, Йосиповичі, Загірне, Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області Греськів Г.В. про те, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] , яка померла [INFO] , були співвласниками майна набутого в шлюбі (житлового будинку в [ADDRESS] , який побудований в 1975 році) являється недопустим доказом. Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову. Згідно з ч. 1 cт. 76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач [PERSON] в судовому засіданні не довела та не представила належних та допустимих доказів на підтвердження факту,\~що розмір частки [PERSON] , яка померла [INFO] , на праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , становив 1/2 частину будинку, а відтак, і відкриття спадщини на 1/4 частку вказаного нерухомого майна після смерті її чоловіка [PERSON] . Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed