Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що до бухгалтерії підприємства, де працює позивач, надійшла постанова державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місті Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комар Г.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням № 60064159 від 08.01.2021, відкритого на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.03.2019 та зареєстрованого в реєстрі за № 966449 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості у розмірі 60039,35 гривень. Зазначив, що з вимогами стягувача не згоден, жодних претензій з боку відповідача не отримував. Приватним нотаріусом не було дотримано вимоги, щодо безспірності стягнення. Крім того, вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, що не були нотаріально посвідчені при їх укладенні, не допускається. Враховуючи вищевикладене, просить визнати виконавчий напис, від 20.03.2019, реєстровий номер № 966449, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в наданому суду відзиву на позовну заяву, просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що АТ «Ідея Банк» було надіслано позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань на адресу зазначену в кредитному договорі, за допомогою якої позивач був повідомлений про те, що в нього наявна заборгованість згідно кредитного договору, вказано розмір заборгованості, а також з чого вона складається. Пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визначає документи, що подають нотаріусу для вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Проте, при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, що оскаржується, нотаріус правильно керувався пунктом 2 Переліку, що визначає документи, які подаються нотаріусу при вчиненні виконавчого напису на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, до яких, у свою чергу, відноситься Кредитний договір № Z20.205.72327 від 27.10.2016. Вказала, що безспірність заборгованості підтверджується документами, визначеними Переліком, а не ставленням боржника до неї. Позивачем не довів у чому саме полягає спірність заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, що є обов`язком позивача. Зазначена у виконавчому написі сума заборгованості за кредитним договором є безспірною, у тому числі виходячи із того, що позивач не висловив жодних заперечень з приводу заборгованості по кредитному договору зазначеної у вимозі, і яка є аналогічна тій, яка вказана в оскаржуваному виконавчому написі, позивачем не надано доказів її спростування. Відповідачем надано усі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, що вбачається із документів, які були подані нотаріусу. Позивач [PERSON] в наданій відповіді на відзив зазначив, що доводи відповідача про те, що позивачу була надіслана претензія з вимогою сплатити не може бути прийнята до уваги, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які документи на підтвердження дійсного факту надсилання її позивачу. Діюче законодавство не дозволяє вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які укладені у простій письмовій формі. Тільки на нотаріально посвідчених договорах. Вказав, що банк щомісячно нараховував комісію за обслуговування кредиту, що є незаконними, не відповідає вимогам справедливості та суперечить закону. Він уклав кредитний договір, відповідно до якого банк надав кредит на поточні потреби зі сплатою процентів за користування кредитом. Окремо у договорі було передбачено обов`язок сплати позичальником щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості. В кредитному договорі позичальнику фактично було встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої право встановлена частиною 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому, надання інших послуг, за вказану плату, умовами договору не передбачено. Відповідно до положень ч. 1-5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» з наданих запереченнях на відповідь на відзив зазначила, що факт надсилання на адресу [PERSON] вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань та довідки-розрахунку заборгованості підтверджується описом-вкладення у цінний лист, списком за формою № 6 ф103 згрупованих потових відправлень АТ «Ідея Банк», списком згрупованих поштових відправлень від ПАТ «Укрпошта», фіскальним чеком ПАТ «Ідея Банк». Вказані документи в сукупності свідчать про належне виконання АТ «Ідея Банк» вимог законодавства в частині повідомлення боржника про наявність у останнього заборгованості, її розміру та складових. У своїй постанові від 23.01.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справ № 355/1214/16-ц підтвердив чинність постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, зазначивши наступне: «При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відтак, зважаючи на те, що спірний виконавчий напис вчинено до втрати чинності постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, оскільки така залишається чинною по сьогоднішній час, то вважаємо, що оспорюваний Виконавчий напис нотаріуса вчинений з додержанням вимог чинного законодавства, а стягнута заборгованість є безспірною. [PERSON] було відомо про наявність у нього заборгованості перед АТ «Ідея Банк» Не зважаючи на це, боржником станом на день вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи раніше, не було вчинено жодних дій з метою оскарження сум заборгованості в судовому/позасудовому порядку. Ознак безспірності грошового зобов`язання, щодо якого вчинено виконавчий напис, повинна була встановлюватись власне на момент його вчинення. Будь-які спори щодо розміру та правильності нарахування грошової суми, що стягується на підставі виконавчого напису, після вчинення нотаріусом такого, не можуть бути підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Доводи боржника про спірність кредитної заборгованості є недоведеними із його сторони, адже позивач, не зазначає в чому полягає така спірність заборгованості, коли відбувся факт її оспорення, не підтверджує факт наявності на момент вчинення виконавчого напису спору належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, що є його обов`язком в таких категоріях справ та узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, які зазначені у п. 49 його постанови від 02.07.2019 по справі № 916/3006/17. Доводи позивача про несправедливість окремих положень кредитного договору не стосується предмету позову, а отже повинні залишитись поза увагою суду як неналежні. З огляду на те, що дійсність Кредитного договору, на підставі якого і було вчинено спірний Виконавчий напис, не спростована [PERSON] у встановленому чинним в Україні законодавством порядку, зазначений кредитний договір станом на день подання до суду його документу вважається дійсним. Відповідно стягнення заборгованості на його підставі є обґрунтованою та цілком законною вимогою АТ «Ідея Банк» і позивачем зворотного не доведено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за відсутності представника банка Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., третя особа державний виконавець міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місті Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комар Г.В.у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого. 20.03.2019 було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» невиплачені в строк грошові кошти на підставі Кредитного договору № Z20.205.72327 від 27.10.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 01.06.2018. За період з 02.07.2018 по 04.02.2019 включно у розмірі: 25322,61 грн. строковий основний борг; 4429,66 грн. прострочений основний борг; 263,24 грн. прострочені проценти; 2,86 грн. строкові проценти; 1046,58 грн. строкова плата за обслуговування кредиту; 9978,32 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 10981,40 грн. пеня; 474,74 грн. інші штрафні санкції; 1900,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 54399,41 гривень /а.с. 148/. 08.01.2021 приватним виконавцем державний виконавець міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місті Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Комар Г.В. відкрите виконавче провадження ВП № 60064159 з примусового виконання виконавчого напису № ННТ 966449, виданого 20.03.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» 54399 гривень 41 копійки /а.с. 10/. За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року № 3425-XII та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595(далі Порядок № 296/5). Пунктом 19 ст. 34 Закону № 3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону № 3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку. За статтею 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік №1172). У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі № 3425-XII та Порядку № 296/5. В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, чинна редакція Переліку № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався. Не зважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинив виконавчий напис. Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved