Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У липні 2020 року позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», в особі свого представника, звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період 01.05.2015 по 01.02.2020 у розмірі 15206,22 грн., яка складається з: основної суми заборгованості у розмірі 12652,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 1839,95 грн. та 3 % річних у розмірі 713,93 грн.; судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у позивача. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між позивачем та відповідачами не укладено. Відповідачі споживає житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата), про що отримують від позивача відповідні рахунки, а тому навіть при відсутності укладеного з позивачем договору на вказані послуги, зобов`язання відповідачів сплачувати за послуги виникають з позадоговірних відносин, тому що встановлюються законом. Відповідачі не сплачують плату за надані послуги, у зв`язку з чим у них виникла перед позивачем заборгованість, яку в добровільному порядку вони не сплачують. Враховуючи наведене позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.07.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/10 частка квартири [ADDRESS] , а відповідачу [PERSON] належить на праві власності 9/10 частка квартири [ADDRESS] , про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.04.2020 №20586278. Будинок [ADDRESS] був віднесений до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. На підставі рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м. Києві» та рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» було затверджено переліки об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва згідно з додатками 1-10 до цього рішення, та визнано такими, що втратили чинність, додатки 1-12 до рішення Київради від 27.12.2001 № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва». Згідно з переліком наведеним в додатку 1 до об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва передано до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в тому числі будинок [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Починаючи з 01.05.2015 позивач здійснював функції з утримання будинку [ADDRESS] та надавав житлово-комунальні послуги. Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується: рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.10.2010 № 41/10, актом прийому-передачі будинків від 29.10.2010, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270, інформацією щодо фактичних та нормативних витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 442 від 30.04.2015 щодо встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06.06.2017, договором про постачання електричної енергії № 17195 від 31.08.2004, додаткової угодою до даного договору, договором про надання послуг № 114 від 02.03.2018, укладеним з КК «Центр комунального сервісу». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 322 ЦК України) . Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном - так зазначено в ст. 360 ЦК України. Як встановлено судом, відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок з оплати за спожиті послуги, внаслідок чого відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у них виникла заборгованість за період з 01.05.2015 по 01.02.2020 у розмірі 12652,35 грн. У силу положень ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом, не зважаючи на наявність або відсутність договірних відносин між сторонами. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних від суми невиконаного зобов`язання за спірний період становить 713 грн., інфляційні втрати становлять 1839,95 грн. Разом з тим, з урахуванням ст. ст. 319, 322, 360 ЦК України, встановивши, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності 1/10 частка квартири [ADDRESS] , а відповідачу [PERSON] належить на праві власності 9/10 частка квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, що відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру. Таким чином, сума заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період 01.05.2015 по 01.02.2020, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 1520,62 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 1265,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 183,99 грн. та 3 % річних у розмірі 71,39 грн.; сума заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період 01.05.2015 по 01.02.2020, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 13685,98 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 11387,11 грн., інфляційні втрати у розмірі 1655,95 грн. та 3 % річних у розмірі 642,54 грн. У порядку ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial