Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 5 лютого 2011 року перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не склались. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 9 липня 2018 року шлюб з відповідачем було розірвано. З липня 2017 року шлюбні відносини між ними фактично були припинені, спільне господарство не велося. Відповідач [PERSON] , забравши свої речі та сина, переїхала проживати до своєї матері в село Гулі Миронівського району Київської області. Про вказані обставини він зазначав також у позовній заяві про розірвання шлюбу. [INFO] [PERSON] народила дівчинку, яку, за її зверненням, 30 жовтня 2018 року у Миронівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано як [PERSON] . Про те, що з біологічним батьком дитини [PERSON] офіційний шлюб не укладала та те, що у Миронівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області вона записала батьком дівчинки [PERSON] його, він дізнався у грудні 2018 року від своєї сестри. В бесіді зі [PERSON] вона підтвердила дану інформацію та повідомила, що дійсно він не є батьком її дитини [PERSON] та не заперечувала проти того, що біологічним батьком дитини є інший чоловік, з яким вона зустрічалася та планувала створити сім`ю. Такий запис вона зробила для отримання свідоцтва про народження з метою отримання соціальної допомоги на дитину. Тобто запис був здійснений без його відома та його згоди. 1 березня 2018 року Миронівським районним судом Київської області у справі № 371/1434/17 було видано судовий наказ, яким стягнуто з нього на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] . В заяві про видачу судового наказу від 6 листопада 2017 року відповідач зазначала, що кілька місяців проживає окремо. Просив прийняти рішення про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження [PERSON] , Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 6 серпня 2019 року за клопотанням позивача у справі призначено судово-генетичну експертизу для з`ясування питання чи є позивач [PERSON] біологічним батьком дитини відповідача [PERSON] . Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 7 жовтня 2020 року в зв`язку з надходженням від експертної установи повідомлення про проведення експертизи та експертного висновку провадження у справі поновлено, справу призначено до підготовчого розгляду. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 11 листопада 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач відзиву на позов не подала. Аргументи учасників справи У судове засідання позивач не з`явився, в поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Представник третьої особи Миронівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) також не з`явився в судове засідання, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника вказаного відділу. Фактичні обставини справи В судовому засіданні встановлено, що сторони з 5 лютого 2011 року перебували у шлюбі. Шлюб розірвано на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 9 липня 2018 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються даними рішення Миронівського районного суду Київської області від 9 липня 2018 року (а.с. 12). [INFO] у відповідача [PERSON] народилась донька [PERSON] . Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 30 жовтня 2018 року складено відповідний актовий запис № 182 про народження [PERSON] , в якому батьком вказано позивача [PERSON] , та видано свідоцтво про народження в якому в графі «батько» зазначено дані позивача. Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 30 жовтня 2018 року (а.с. 13). Позивач має обґрунтовані сумніви у своєму батьківстві, оскільки шлюбні стосунки з відповідачем були припинені з липня 2017 року, вони не проживали разом, не підтримували ніяких стосунків. Про факт окремого проживання з літа 2017 року свідчать також обставини, зазначені [PERSON] у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача. Вказані обставини вбачаються з тексту позовної заяви про розірвання шлюбу, що була складена позивачем 4 квітня 2018 року, та тексту заяви про видачу судового наказу, що складена відповідачем 6 листопада 2017 року. За висновком Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-37-2020 від 3 квітня 2020 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається. Такі обставини підтверджені даними висновку судово-генетичної ідентифікації № 103-37-2020 від 3 квітня 2020 року, складеного експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с., а.с. 73-75). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно за статті 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 2 статті 122 СК України встановлено, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до статті 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122,124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно положень пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу між позивачем та відповідачем, в зв?язку з чим позивач був записаний батьком дитини в актовому записі про її народження. Висновком судово-генетичної експертизи встановлено, що позивач не має кровного споріднення з [PERSON] , [INFO] . За вказаним висновком його батьківство відносно дитини виключається. Доказів, що спростовують висновки експертизи, судом не встановлено. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 6 наведеної постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з пунктом 2.16.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є відповідне рішення суду, в якому зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Згідно положень частини 3 статті 12, статті 80 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог частини 1 статті 76, статті 77, статті 78, частини 6 статті 81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені. Позивачем надано належні та достатні докази того, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що є підставою для постановлення рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов'язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Позивачем [PERSON] доведено факт відсутності кровного споріднення між ним та [PERSON] , [INFO] , що є підставою для постановлення рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження [PERSON] № 182 від 30 жовтня 2018 року, складеного Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок (а.с. 1). Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача. Про розподіл інших судових витрат позивач не заявляв. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved