Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] \~в інтересах\~якого діє\~адвокат Білик\~Л.С. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися, шлюбні відносини між ними фактично припинені та вони не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє взаємопорозуміння у зв`язку із чим вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Відтак, вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та таким, що суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати. Також просить після розірвання шлюбу залишити проживати з ним малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Білик Л.С. подала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, попередньо подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, термін на примирення просить не надавати, з приводу задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення малолітнього сина [PERSON] , [INFO] проживати разом з батьком [PERSON] не заперечує, оскільки вона здійснює періодичні поїздки за кордон на роботу. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстрували шлюб\~18.08.2012\~у Відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Тернопільського\~міського управління\~юстиції,\~про що\~складено актовий\~запис №1174. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ст. 112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст.\~114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, обоє бажають шлюб розірвати, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України шлюб між сторонами слід розірвати. Водночас, згідно\~ст. 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності зі\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ч.1\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Вирішуючи заяву позивача про залишення проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком після розірвання шлюбу між сторонами, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15.01.2020. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами, відтак суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу між сторонами малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати із батьком [PERSON] . В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 992, 40 грн. судового збору.

Outcome: approved