Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

в грудні 2020 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просили суд стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 22190,75 грн.; стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в сумі 375000,00 грн.; стягнути із відповідача на користь позивача [PERSON] моральну шкоду в сумі 375000,00 грн., а також постановити окрему ухвалу на адресу начальника ГУ НПУ у м. Києві щодо притягнення до суворої відповідальності дільничних офіцерів Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві [PERSON] та [PERSON] за неналежне виконання службових обов`язків. В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Позивачі вказують, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка є власником квартири [ADDRESS] , - протягом тривалого часу позивачам було завдано матеріальну та моральну шкоду. Так, із листопада 2018 року в зазначеній кватирі без будь-якого дозволу та погоджень розпочались ремонтні роботи, які проводились як у будні, так і у вихідні дні, та супроводжувались гучним шумом, що порушувало право позивачів на відпочинок та тишу, правила благоустрою, санітарні норми та принципи добросусідства. Позивачі звертались до компетентних органів щодо протиправної поведінки власника зазначеної квартири, однак, мешканці цієї квартири продовжили свої протиправні дії іще із більшим шумом. Позивачі вказують, що внаслідок ремонтних робіт в квартирі [ADDRESS] , їх власна квартира руйнувалась щоденно, відклеювались шпалери, пішли по стінам тріщини, утворювались плями на стелі та стінах. Незважаючи на численні прохання, зауваження, профілактичні та роз`яснювальні бесіди, вручення письмових приписів комунальників та правоохоронців, ремонтні роботи в зазначеній квартирі продовжувались в супроводі гучного шуму, чим було змінено якість і спосіб життя позивачів, та призвело до щоденних моральних страждань, психологічних травм, та вкрай негативно позначилось на стані здоров`я позивачів. Відповідач відверто ігнорувала прохання та вимоги припинити порушення вимог закону та порядку, в зв`язку із проведенням ремонтних робіт в її квартирі. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку з неправомірною поведінкою відповідача позивачам було завдано матеріальну та моральну шкоду з огляду на наявність пошкоджень в їх квартирі та порушення їх звичного способу життя, внаслідок проведення ремонтних робіт в квартирі відповідача, а тому позивачі вимушені звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В травні 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що із листопада 2018 року відповідач є власником квартири [ADDRESS] , та ремонтні роботи в квартирі розпочались лише в кінці лютого 2019 року. Ремонтні роботи в квартирі проводились із дотриманням встановлених правил користування приміщеннями житлових будинків та не потребували окремих дозволів на їх проведення. З позивачами відповідач не була знайома та дізналась про їх скарги лише в березні 2019 року. Відповідач вказує, що позивачами не доведено завдання їм матеріальної та моральної шкоди. Всі долучені до позову додатки є виключно скаргами та заявами позивачів до різних інстанцій, які містять лише припущення позивачів про порушення їх прав. Жоден із мешканців будинку, окрім позивачів, із будь-якими скаргами на відповідача, в зв`язку із проведенням ремонтних робіт, не звертався. За порушення встановлених законом вимог, відповідача не було притягнуто до адміністративної чи іншої відповідальності, оскільки, для цього не було законних підстав. При здійснення ремонту в квартирі, відповідачем не було порушено прав позивачів, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2022 року, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи було відмовлено. Позивач та представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність , однак згодом до суду не з`явилась. Судом про розгляд справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься письмовий відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласникми квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до акту ЖЕД-103 від 18.03.2019 року, було встановлено, що при обстеженні квартири [ADDRESS] було виявлено проведення ремонтних робіт в зазначеній квартирі без знесення несучих конструкцій. Проведенням обстеження квартири [ADDRESS] в зазначеному будинку встановлено, що у квартирі протягом тривалого часу не проводився косметичний ремонт, а тому встановити час відпадання штукатурки та появи тріщин неможливо. Також є в наявності застарілі плями від залиття. До ЖЕД-103 заяви на складення акту про залиття не надходило. Відповідно до акту про залиття від 29.03.2019 року, складеного комісією ЖЕД-103, було встановлено, що 18.03.2019 року було проведено обстеження квартири [ADDRESS] з приводу залиття. В результаті обстеження було встановлено ряду пошкоджень в кухні та ванній кімнаті. Сліди залиття були застарілими, слідів нового залиття не спостерігалось. Причину старого залиття не встановлено, так як працівників ЖЕД-103 на ліквідацію залиття не викликали. Із зазначеним актом було ознайомлено [PERSON] , та, останній, зі змістом акту згоден не був. В матеріалах справи містяться ряд звернень та листів позивачів до різних компетентних органів та установ, в т.ч. щодо порушення тиші в поза робочий час, нічний час у вихідні та святкові дні мешканцями квартири [ADDRESS] , та притягнення, останніх, до відповідальності. Зазначені звернення були розглянуті компетентними органами та установами в межах наданих повноважень та надані відповіді, в т.ч. і щодо того, що в ході перевірок фактів порушення громадського порядку виявлено не було, та відомості, які б свідчили про наявність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення в діях власника квартири [ADDRESS] не встановлено. Крім того, із наявних у справі доказів вбачається, що в ході перевірок дій окремих дільничних офіцерів поліції, працівників поліції в зв`язку з розглядом заяв (скарг, звернень) позивачів будь-яких порушень виявлено не було. На підтвердження своїх позовних вимог стороною позивачів було надано суду копію підписаного листа, відповідно до якого жителі будинку [ADDRESS] засвідчили своїми підписами те, що вони вкрай обурені діями мешканців квартири [ADDRESS] в зазначеному будинку, які грубо порушуючи чинне законодавство України, приблизно із жовтня 2018 року по теперішній час здійснюють гучні ремонтні роботи, в т.ч. у вихідні (неробочі) та святкові дні, та просять припинити свавілля та притягнути до суворого відповідальності. Однак, суд до уваги зазначений доказ не приймає, оскільки, в ході розгляду справи допитані свідки вказали, що дійсно підписували зазначений лист, однак, з його змістом не ознайомлювались, та зі скаргами на дії мешканців (власників) квартири [ADDRESS] в зазначеному будинку у встановленому порядку до компетентних органів не звертались, а відтак суд вважає, що зазначений доказ є не належним та таким, що беззаперечно не підтверджує протиправну поведінку відповідача, яка є власником квартири із листопада 2018 р. Крім того, на спростування зазначеного документу, який було надано стороною позивача, стороною відповідача було надано заяву, підписану рядом сусідів, - в спростування описаних [PERSON] в підписному листі від травня 2019 року обставин. Відповідно до листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.05.2019 року № 100-100/ОП/Л-311/2-2069, було встановлено, що під час обстеження будинку [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] було встановлено проведення ремонтних робіт без втручання в несучі конструкції, та на сьогоднішній день в зазначеній квартирі ремонтні роботи завершені без втручання у несучі та огороджуючі конструкції будинку. Відповідно до листа Департаменту превентивної діяльності від 19.07.2019 року № 3521/2015/02-2019, було проведено перевірку скарги [PERSON] щодо систематичного і протизаконного порушення тиші у зв`язку із проведенням ремонтних робіт сусідами в будинку [ADDRESS] , та необхідності притягнення винних осіб до кримінальної та адміністративної відповідальності, оскільки, зазначеними діями завдано матеріальної та моральної шкоди. Під час перевірки слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення встановлено не було. Опитані мешканці квартир зазначеного будинку не підтвердили порушень тиші під час проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] у нічний час доби, вихідні та святкові дні, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення за ст. 182 КУпАП не складався. Відомості, викладені в скарзі не підтвердились, та заявнику було роз`яснено його право на оскарження прийнятого рішення в разі незгоди із ним. Доказів на підтвердження звернення позивачів до компетентних органів із заявою про оскарження неправомірних відмов посадових осіб, в т.ч. правоохоронних органів, матеріали справи не містять, як і не мітять доказів визнання дій та/або бездіяльності посадових осіб неправомірними та такими, що порушують права позивачів. Відповідно до акту обстеження ЖЕД-103 від 08.09.2019 року, було проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет її технічного стану. В результаті обстеження встановлено ряд наявних в квартирі пошкоджень, про що і було складено цей акт. Час виникнення пошкоджень та причини їх виникнення, комісією в акті не зазначено. Відповідно до листа Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.10.2019 року № 10/02-860, було обстежено будинок [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , та встановлено що в зазначеній кватири власниками проводяться ремонтні роботи без втручання в несучі конструкції. При обстеженні квартири [ADDRESS] в зазначеному будинку було встановлено, що ймовірно у квартирі протягом тривалого часу не проводився косметичний ремонт, а тому визначити причину та час відшарування штукатурки і появи тріщин неможливо. На вигляд в наявності застарілі плями від залиття. Звернення до ЖЕД-103 з приводу залиття та складання акту надійшло тільки після обстеження. На сьогодні у кватирі [ADDRESS] ремонтні роботи завершені без втручання у несучі та огороджуючи конструкції будинку. Відповідно до характеристики Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві від 17.06.2021 року, яка була видана [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що, остання, по місцю мешкання характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок та спокій громадян не порушує, сварок та конфліктів за місцем мешкання не вчиняє. Зі скаргами ніхто із сусідів не звертався, окрім, квартири [ADDRESS] в зазначеному будинку, в якій проживає [PERSON] , який впродовж 2018-2021 р.р. неодноразового звертався до Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві із заявами, скаргами та повідомленнями щодо порушення тиші у нічний час. Однак, під час проведення неодноразових перевірок інформація викладена у зверненнях [PERSON] не знайшла свого підтвердження. На підтвердження завданої матеріальної шкоди, на замовлення позивача [PERSON] було проведено відповідну оцінку, за результатами якої ТОВ «Експерт ІН» було складено висновок, відповідно до якого розмір матеріальних збитків, нанесених внаслідок залиття приміщення [ADDRESS] , становить 13356,00 грн. Однак, варто вказати, що в ході розгляду справи стороною позивачів не було надано суду беззаперечних доказів, які б вказували на причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, в т.ч. проведення ремонтних робіт, та пошкодженнями, в т.ч., внаслідок залиття, які наявні в квартирі позивачів. З метою підтвердження зазначених обставин будь-яких клопотань стороною позивача в цій частині заявлено не було. В обґрунтування позову зазначено, що саме внаслідок винних дій відповідача, як власника квартири, в якій проводились ремонтні роботи із порушенням встановленого порядку, квартира позивачів зазнала пошкоджень та позивачам було завдано матеріальну та моральну шкоду, а відтак відповідач має відшкодувати ці збитки. Заперечуючи проти позовних вимог, стороною відповідача було зазначено про те, що позивачами не було надано достатніх доказів завдання збитків саме з вини відповідача, а також не надано доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та діями відповідача, а відтак відсутні законні підстави для задоволення позову. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3 статі 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Крім того, відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки виникли у зв`язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме: якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed