Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що 11 липня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Скрипченко А.Д., реєстр № 951. Згідно даного договору [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 4.1. даного договору даний договір є підставою для припинення права користування квартирою та зняття з реєстрації продавця. За наявною у позивача інформацією відповідач після вчинення договору купівлі-продажу квартири виїхав з міста Трускавця, проте з реєстрації не знявся та перебуває в реєстрі територіальної громади зареєстрованим у належній позивачу на праві власності квартирі. Таким чином, [PERSON] у зв`язку із продажем квартири [ADDRESS] втратив право користування цим майном. [PERSON] з моменту продажу квартири у ній не проживає, його особистих речей та предметів домашнього вжитку немає. [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] . Тому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] та стягнути з нього судові витрати. Представник позивачки\~в судовому\~засіданні,\~позов підтримала\~та просила\~суд його\~задовольнити.\~Суду пояснила,\~що між\~сторонами було\~укладено договір\~купівлі продажу\~квартири. Згідно даного договору [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . Даний договір є підставою для припинення права користування квартирою та зняття з реєстрації продавця, а тому відповідач є особою, яка у зв`язку із продажем квартири втратив право користування цим майном. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Просив проводити розгляд справи без його участі. Заслухавши представника позивачки, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного. Встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2022 року /арк. справи 7-8/. Право власності позивачки на квартиру зареєстроване 11.07.2022 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /арк. справи 9/. У квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] , який не є членом сім`ї позивачки. Відповідач з моменту укладення договору купівлі-продажу не проживає у квартирі позивачки, особистих речей та предметів вжитку його немає. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що порушує права та інтереси позивачки як власника житла. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма ст. 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16, яка згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Судом встановлено, що реєстрація відповідача, який не є членом сім`ї позивачки, у належній позивачці квартирі порушує право власності останньої, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. З огляду на встановлені судом обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, що підтверджені письмовими доказами, які визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, - суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути у користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. /арк. справи 4/. На підставі наведеного та

Outcome: approved