Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

22.02.2022 представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка з 11.03.1997 зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Дане домоволодіння із з господарчими спорудами належало на праві приватної власності [PERSON] . Позивачка добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, в тому числі земельними ділянками, обробляє їх, доглядає за будинком та утримує його, робить поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , крім позивачки немає. [PERSON] виїхав з с. Комиші Охтирського району у Полтавську область у 2002 році, де помер [INFO] в с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області. Посилаючись на викладене просить суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок загальною внутрішньою площею 55,5 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м. та господарчі споруди сарай, літню кухню, гараж, погріб, огорожу за адресою : [ADDRESS] ; земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва загальною площею 0,0700 нектарів (700 кв. метрів), для ведення особистого селянського господарства площею 0,3300 гектарів (3300 кв. метрів) за адресою : [ADDRESS] . 23.02.2022 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи. Представник відповідача подав заяву про слухання справи у їх відсутності. Проти позову не заперечує. Суд, дослідивши наявні у справі докази встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою Комишанської сільської ради № 954 від 08.12.2021, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 11.03.1997 року та донині проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 7 зворот). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 15.12.1988 року, виданого виконкомом Охтирської районної ради народних депутатів, житловий будинок в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . (а.с.8) Як вбачається з технічного паспорту, житловий будинок має загальну внутрішню площу 55,5 кв.м., житлову площу 35,6 кв.м., господарчі споруди: сарай, літню кухню, гараж, погріб, огорожу. (а.с.9-13) Відповідно до звіту про оцінку майна, вартість житлового будинку з прибудовою та господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS] для судового збору становить 51080 грн. (а.с.14) Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія СМ № 03029, земельна ділянка в [ADDRESS] площею 0,40 га належить [PERSON] , призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, ведення особистого підсобного господарства. (а.с. 17) Відповідно до звітів про оцінку майна, вартість земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] для судового збору площею 0,07 га та 0,33 га становить 3570 грн та 6930 грн. (а.с. 15, 16) Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Виходячи зі змісту\~ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння\~особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3статті 344 ЦК. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Суду при вирішенні спору належить встановити саме факт добросовісності заявника на момент отримання ним майна, а саме, що у позивача, як володільця майна не могло бути сумнівів у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~12,ч. 1 ст.\~81 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач всупереч зазначеним вимогам закону, не довела сукупності вище вказаних обставин, які є підставою для визнання права власності за набувальною давністю. В позові позивач не зазначила жодних правових підстав вселення та володіння спірним майном. Крім цього позивачу на момент вселення і в подальшому достеменно було відомо про те, що будинок належав [PERSON] , тобто є чужим. За таких обставин, відсутня обов`язкова складова для набуття права власності у порядку набувальної давності добросовісність набуття майна. Оскільки відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України, то не знайшло своє підтвердження належність позивачу спірного будинку та земельної ділянки у порядку набувальної давності. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.03.2021 року у справі № 357/8020/19, провадження № 61-3945св20. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed