Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Адвокат Парійчук Ю.Д. в інтересах позивача [PERSON] звернулася в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» (надалі-ТзОВ «Файна готівка»), приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. у якому просить стягнути із ТзОВ «Файна Готівка» на користь [PERSON] \~безпідставно отримані\~кошти за\~виконавчим написом\~нотаріуса в\~розмірі 8\~693\~грн.\~80\~коп.,\~а такожстягнути\~із приватного\~виконавця виконавчого\~округу Тернопільської\~області Мелих\~А.І.\~суму безпідставно\~отриманих коштів\~за виконавчим\~написом нотаріуса\~(в\~якості основної\~винагороди)\~в розмірі\~1\~149\~грн.\~38\~коп. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 31.01.2022 року, у справі №609/1307/21, виконавчий напис за реєстровим номером 103414, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення із [PERSON] в користь ТзОВ «Файна Готівка» заборгованості в сумі 8\~693,80 грн. визнано таким, що не підлягає виконанню. 08 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 67086325, з приводу примусового виконання виконавчого напису №103414, виданого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., боржник [PERSON] , оскільки заборгованість на користь стягувача сплачено боржником повністю згідно платіжного доручення №1612 від 01.11.2021 року та №1624 від 08.11.2021 року. Основну винагороду приватного виконавця та втрати виконавчого провадження боржником сплачено в повному розмірі. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем ТзОВ «Файна Готівка» суми в розмірі 8\~693,80 грн. було стягнуто з позивача на підставі спірного виконавчого напису, який судом було визнано таким, що не підлягає виконанню, вказана сума вважається такою, що підлягає поверненню згідно ч.1,2 ст.1212 ЦК України. Крім того, позивач вважає, що слід стягнути із\~приватного виконавця виконавчого\~округу Тернопільської\~області Мелиха\~А.І.\~суму безпідставно\~отриманих коштів\~за виконавчим\~написом нотаріуса\~(в\~якості основної\~винагороди)\~в розмірі\~1\~149\~грн.\~38\~коп. \~ \~ \~ \~Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка» відзиву на позов не подавав. \~ \~ \~ \~Представник приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолія Івановича адвокат Дубовий А.М. подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., перебувало виконавче провадження № 67086325 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 15.07.2021 р. та зареєстрованого за № 103414, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Файна Готівка» в розмірі 8 693,80 грн. При здійсненні виконавчого провадження № 67086325 приватним виконавцем винесно ряд постанов, зокрема: 07.10.2021 р. постанова про відкриття виконавчого провадження; 07.10.2021 року - постанова про стягнення з позивача основної винагороди приватного виконавця в розмірі 869,38 грн.; 07.10.2021 року - постанова про стягнення з позивача розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 200,00 грн.; 08.11.2021 р. - постанова про визначення та стягнення з Позивача розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 80,00 грн.; 08.11.2021 р. постанова про закінчення виконавчого провадження. В ході примусового виконання Виконавчого напису № 103414 приватним виконавцем було стягнуто з позивача: суму заборгованості за Виконавчим написом № 103414 в розмірі 8 693,80 грн., які було перераховано ТОВ «Файна готівка»; суму винагороди приватного виконавця у розмірі 869,38 грн.; суму витрат виконавчого провадження у розмірі 280,00 грн. Постанова про закінчення виконавчого провадження № 67086325 від 08.11.2021 р. прийнята на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Вважає, що ч.1 ст..1212 ЦК України не може бути застосована до правовідносин, які виникли між позивачем та приватним виконавцем. Отримані приватним виконавцем Мелих А.І. кошти на загальну суму 1 149, 38 грн. є винагородою приватного виконавця та витратами виконавчого провадження. Сторона Позивача був обізнана про факт винесення приватним виконавцем Мелих А.І. відповідних постанов, оскільки: 29.10.2021, 92.11.2021 року представник позивача - адвокат Собчук В.К. ознайомлювався із матеріалами виконавчого провадження № 67086325. Не зважаючи на обізнаність із наявністю та змістом наведених постанов, станом на дату подання цього позову та подання відзиву, позивач не вжила жодних заходів щодо їх оскарження у порядку та строки, що визначені нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Кодексу адміністративного судочинства України. А тому, вважає, що за наявності не скасованих в судовому порядку постанов про стягнення витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, не можна стверджувати про безпідставність отримання приватним виконавцем сум коштів на загальну суму 1 149,38 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Парійчук Ю.Д. подала суду відповідь на відзив у якому зазначила, що здійснення особою захисту порушеного права шляхом застосування кондикційного позову можливе лише за умови наявності підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача відповідне майно (у тому числі грошові кошти). У даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця грошових коштів, пов`язане зі здійсненням державним виконавцем примусового виконання виконавчого документа. Постанова про відкриття виконавчого провадження як і здійснення виконавчих дій та стягнення грошових коштів відбувалось саме на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням визнано таким, що не підлягає до виконання. Відтак вважає, що відпала правова підстава як для стягнення грошових коштів з позивача, так і для здійснення виконавчого провадження. Як наслідок, винагорода виконавця також вважається такою, що набута без достатньої правої підстави. Станом на даний час виконавчий напис скасовано, але стягнуті по ньому грошові кошти не повернуті. Вважає, що ТОВ «Файна Готівка» та приватний виконавець безпідставно користуються чужими грошовими коштами. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача майна з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2022 року у даній справі відкрито виконавче провадження та ухвалено її розглядати у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] адвокат Парійчук Ю.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові, в подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТзОВ «Файна Готівка» в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І. та його представник адвокат Дубовий А.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялись про місце та час розгляду справи, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у відсутності представника сторони відповідача, просить відмовити у задоволенні позову у частині стягнення коштів із приватного виконавця Мелих А.І. з підстав викладених у відзиві на позов. Дослідивши та\~оцінивши докази\~по справі,\~суд встановив\~наступні обставини. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2022 року, у цивільній справі №609/1307/21, яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Файна Готівка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Тернопілсьької області Мелих А.І. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Ухвалено, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за реєстровим номером 103414, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення із [PERSON] в користь ТзОВ «Файна Готівка» заборгованості в сумі 8\~693,80 грн. В силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелех А.І. відкрито виконавче провадження №67086325 з виконання виконавчого напису №103414, виданого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. на суму 8\~693,80 грн. 07 жовтня 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., винесено постанову про стягнення з [PERSON] основної винагороди приватного виконавця в розмірі 869,38 грн. 07 жовтня 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., винесено постанову про стягнення з\~ [PERSON] розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 200,00 грн. 08 листопада 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., винесено постанову про визначення та стягнення з [PERSON] розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 80,00 грн. 08 листопада 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 67086325, з приводу примусового виконання виконавчого напису №103414, виданого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., боржник [PERSON] , оскільки заборгованість на користь стягувача сплачено боржником повністю згідно платіжного доручення №1612 від 01.11.2021 року та №1624 від 08.11.2021 року. Основну винагороду приватного виконавця та втрати виконавчого провадження боржником сплачено в повному розмірі. \~ \~ \~ \~Як вбачається із Довідки №92, виданої 19 травня 2022 р. Державним професійно-технічним навчальним закладом «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» Тернопільської облдержадміністрації, згідно виконавчого напису №103414 виданого 15.07.2021 р., в жовтні місяці із заробітної плати було стягнено і перераховано 20% в сумі 1\~421,69 грн. Перерахунок коштів проведено згідно платіжного доручення №401 від 28.10.2021 року. \~ \~ \~ \~Згідно Виписки із банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» Крещук В.В., 08.11.2021 р. відбулося списання коштів в сумі 8\~421,49 грн. в якості стягнення згідно виконавчого документа №103414 від 15.07.2021 р. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2\~статті 77 ЦПК України\~встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6\~статті 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Частиною 1\~ст. 1213 ЦК України\~визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи те, що підставою отримання відповідачем ТзОВ «Файна готівка» суми у розмірі 8\~693,80 грн. було стягнення із [PERSON] на підставі спірного виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому на думку суду, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] у частині вимог до відповідача ТзОВ «Файна готівка» слід задовольнити, стягнувши із зазначеного відповідача у користь позивача 8\~693,80 грн. безпідставно отриманих коштів за виконавчим написом нотаріуса. Щодо позовних вимог [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. суд зазначає наступне. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів. Частинами першою, другою статті 5 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім винятків, установлених цією частиною. Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Приписами статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Відповідно до пункту 5 ч.5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем. Згідно з частиною першою статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Частиною 7 зазначеної статті Закону передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Частиною першою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів та витрати виконавчого провадження, що передбачено абзацом другим частини третьої статті 42 вказаного Закону. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець для здійснення примусового виконання рішень відкриває в банках рахунки, у тому числі за потреби в іноземній валюті, для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди. Частиною третьою статті 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти, зазначені у пунктах 1 і 2 частини другої цієї статті, не є доходом приватного виконавця. Згідно із ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Відповідно до пункту 5 ч.1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, пункт 9 частини 1 зазначеної статті Закону передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі \~фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Судом під час розгляду справи з`ясовано, що із позивача у користь приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. було стягнуто 869,38 грн. суми винагороди приватного виконавця та 280 грн. витрат виконавчого провадження. Виконавче провадження з приводу примусового виконання спірного документу закінчено приватним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із його фактичним виконанням. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що зазначена спірна сума грошових коштів не є такими, що набуті безпідставно, оскільки стягнуті на підставі постанов приватного виконавця під час здійснення ним виконавчих дій та з метою покриття витрат з приводу примусового виконання виконавчого документу. При цьому, виконавче провадження з приводу примусового виконання спірного виконавчого напису було закрито приватним виконавцем відповідно до пункту 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із повним його фактичним виконанням, а дії приватного виконавця з приводу винесення ним зазначених постанов не були визнані неправомірними. Крім цього, суд враховує, що позивач була\~обізнана про\~утримання з\~її доходів\~грошових коштів\~на користь\~приватного виконавця,\~а також\~щодо наявності\~правовідносин з\~примусового виконання\~рішення суду,\~відтак,\~суд вважає,\~що зазначена\~обставина виключає\~факт безпідставного\~набуття приватним\~виконавцем грошових\~коштів.\~Відтак,\~суд вважає,\~що відсутні правові підстави для застосування\~ст. 1212 ЦК України\~до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні\~ст. 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові 201/8493/18 від 05 лютого 2020 року. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial