Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], 20.05.2021 р. вчинено виконавчий напис №35058 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» грошових коштів у розмірі 54836,80 грн. 28.09.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №6696142, на підставі виконавчого напису №35058. В цей же день приватним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. Позивач зазначає, що виконавчий напис №35058 вчинений приватним нотаріусом 20.05.2021 р. з грубим порушенням норм чинного законодавства та нормативно - правових актів регулюючих нотаріальну діяльність в Україні. Жодного повідомлення або вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №2090214 від 07.11.2020 р. позивач не отримував. Приватний нотаріус у день вчинення виконавчого напису 20.05.2021 р. керувався переліком документів, який був незаконним та не чинним, а отже повинен був відмовити відповідачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат». Крім того, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив норми закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, штрафних санкцій, тощо у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача який не відповідає в повному обсязі дійсним обставинам. До того, як вбачається з виконавчого напису, стягуються грошові кошти за період з 10.03.2021 р. по 10.05.2021 р. у розмірі 54836,80 грн., з яких 12150,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 40706,80 грн. заборгованість за відсотками; 1050,00 грн. заборгованість за нарахованою комісією. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого відповідачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. До того матеріали виконавчого провадження не містять будь-якого розрахунку заборгованості позивача, а тому не можливо дійти висновку, чи справді є заборгованість за кредитним договором або ні. Таким чином, позивач вважає, що приватним нотаріусом при видачі виконавчого напису було порушено саме процедури вчинення виконавчого напису, яка полягала у не повідомленні позивача у вчиненні виконавчого напису та порушення перевірки безспірної заборгованості. За таких умов виконавчий напис не підлягає виконанню. Також, вважає доцільним наголосити, що при укладенні договору про відступлення права вимоги від 11.03.2021 р. №64-МЛ укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», відповідно до якого було переуступлено право вимоги за кредитним договором №2090214 від 07.11.2020 р., жодний із вищезазначених суб`єктів господарювання жодним чином не намагався повідомити позивача про укладення цього договору та жодного такого повідомлення він не отримував. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал`при зверненні до приватного виконавця - не надала доказів належного повідомлення [PERSON] про укладення договору відступлення права вимоги. Враховуючи викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» несе ризики настання негативних наслідків за договором переуступки права вимоги, у відповідності до ст. 516 ЦК України та не має законного права стягувати грошові кошти за кредитним договором №2090214 від 07.11.2020 р. використувавши при цьому виконавчий напис як інструмент стягнення заборгованості. Крім того, за грубі порушення законодавства приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] - відключено від реєстрів, внаслідок чого діяльність вищезазначеного нотаріуса призупинено. Крім того, матеріали виконавчого провадження ВП №66961428 містять не справжню адресу позивача, так як позивач ніколи не мешкав та не був зареєстрований за адресою вказаною у виконавчому провадженні: [ADDRESS] . Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 35058 вчинений 20.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь TOB "ФК" Кредит-Капітал" суму заборгованості у розмірі 54836,803 грн. та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15.09.2022 р. провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання представник позивача Клімов А.Ю., який діє на підставі ордеру, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомлявся про розгляд справи, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися. У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом встановлено, що відповідно до копії виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 35058 від 20.05.2021 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості, що виникла за кредитним договором №2090214 від 20.05.2021 року, який укладений між ТОВ «Мілоан», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 64-МЛ від 11.03.2021 р. є ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за період з 10.03.2021 р. по 10.05.2021 р. у розмірі: 12150,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40706,80 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 1050,00 заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, загальна заборгованість становить 54836,80 грн. (а.с. 25, 26-32). З загальних умов кредитного договору №2090214 від 20.05.2021 р., укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] вбачається, що дані документи містять персональні дані сторін, в яких зазначено про електронний підпис, підпис позивача відсутній (а.с. 26-32). Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.09.2021 р. ВП № 66961428, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] № 35058 від 12.05.2021 року, стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», боржник [PERSON] (а.с. 35-36). Відповідно до копії постанови про розмір витрат виконавчого провадження від 28.09.2021 р. ВП № 66961428, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 237,00 грн. (а.с.38-39). Відповідно до копії постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 28.09.2021 р. ВП № 66961428, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. стягнуто з боржника [PERSON] основну винагорду 5483,68 грн. (а.с.40-41). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру нотаріусів, відомості щодо приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі - відсутні. Крім того, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №7921, видане 30.11.2009 р. Міністерством юстиції України на ім`я [PERSON] анульовано, згідно з наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 № 4722/ та припинено його нотаріальну діяльність з 31.12.2021 р. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис №33150 вчинений нотаріусом 20.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Позивач надав суду копію кредитного договору про надання коштів у позику №2090214 від 20.05.2021 року, про який йдеться у спірному виконавчому написі. Указаний договір між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» не є нотаріально посвідченим, а є електронними договором, який підписано відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Суд погоджується з доводами представника позивача, що оскільки Кредитний договір №2090214 від 20.05.2021 р. не є нотаріально посвідченим договором, а тому він не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, відповідачем до суду не надано доказів набуття прав вимоги до позивача за кредитним договором №2090214 від 20.05.2021 р., не надано доказів розміру заборгованості позивача та її складових, що має ґрунтуватись на виписці по рахунку боржника із даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, не доведення відповідачем наявності у [PERSON] невиконаних зобов`язань договором за №2090214 від 20.05.2021 р. на суму 54836,80 грн. та безспірності указаної заборгованості, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19. В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача було подано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1045371 від 07.09.2022р. Документу, що свідчить про оплату витрат на правову допомогу адвокатом надано не було. Таким чином документально не підтвердженими є витрати на правничу допомогу адвоката Клімова А.Ю. у розмірі 5000,00 грн., який не позбавлений права звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, за умови надання належних доказів, які підтверджують сплату витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн. Документу, що свідчить про оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову суду надано не було. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial