Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх її доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на період навчання сина чи до досягнення ним 23 років. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] , шлюб між ним та [PERSON] розірвано. На даний час син [PERSON] , досяг повноліття і продовжує навчання в КЗВО "Рівненська медична академія" на денній формі навчання. Він, відповідачка та їх син [PERSON] проживають разом в одній квартирі. [PERSON] хоча і проживає разом з ними, однак живе своїм життям, не переймається взагалі проблемами піклування, виховання сина. Син перебуває на його повному утриманні. Відповідач не має на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей чи інших утриманців, має задовільний стан здоров`я та є цілком працездатною, у зв`язку з чим може утримувати їх спільну дитину, однак будь-якої матеріальної підтримки синові не надає. Відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що їх спільний з позивачем син - [PERSON] [INFO] досяг повнолітнього віку. Відтак, заявлення позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, є необгрунтованим, а свідченням неоднозначного розуміння приписів ч.2 ст.182 СК України, яка не регулює виниклі між ними правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття в наказному чи позовному провадженні. Також зазначає, що на даний час вона не працевлаштована, не має постійного заробітку, відтак, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку будуть обраховуватися виходячи з середньомісячної заробітної плати по регіону. Відтак, 1/4 від середньої заробітної плати буде становити 3339,50 грн., що фактично позбавляє її засобів на існування. Окрім того, у неї є непрацездатний батько - [PERSON] , якому встановлена друга група інвалідності, та вона змушена надавати допомогу своєму непрацездатному батьку, оскільки це так само є її обов`язком. Стверджує, що вона бере посильну участь в утриманні сина. Крім того, вона має незадовільний стан здоров`я. Вважає що позовні вимоги [PERSON] до неї, заявлені в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку є необгрунтованими, та такими, що позбавляють її засобів для існування, оскільки в неї відсутня можливість надавати таку допомогу. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Петришин А.М. у судовому засіданні вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пилипчук Л.М. у судовому засіданні просить в позові відмовити з підстав наведених у відзиві. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2021 року шлюб зареєстрований 20 вересня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Як вбачається з довідки № 3220 від 19.09.2022 року, виданої КЗВО "Рівненська медична академія", [PERSON] є студентом 4 курсу, відділення Лікувальна справа А/9 Фахового медичного коледжу КЗВО "Рівненська медична академія", навчається на денній формі навчання з 01 вересня 2019р. Термін закінчення навчання - 28 червня 2023 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Судом приймається до уваги те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, а отже має можливість надавати допомогу повнолітньому сину. Разом з тим, суд не враховує зазначені відповідачкою обставини про перебування на її утриманні непрацездатного батька, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували факт надання відповідачем матеріальної допомоги своєму батьку, не надано. За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~вікупочинаючи стягнення з 27 вересня 2022 року і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved