Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

22 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позивач в обґрунтування своєї позовної заяви посилається на те, що 23.02.2021, приблизно о 15 годині 30 хвилин, на вулиці Рішельєвська, 59 сталося зіткнення автомобіля «VW» д\\н [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автомобілем «Dodge» д\\н [NUMBER] , внаслідок чого обидва транспортних засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою суду [PERSON] , визнаний винним в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Позивач звернувся до ТДВ «СК«Ю.Ес.Ай» з заявою для проведення страхового відшкодування, проте станом на дату звернення до суду виплата не проведена, у зв`язку із чим, позивач просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги. 15 листопада 2021 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування залишено без руху. 26 листопада 2021 року від представника заявника [PERSON] адвоката Баєнко Я.В. надійшла заява про усунення недоліків. Провадження у справі відкрито 01 грудня 2021 року та встановлено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04 січня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Баєнко Я.В. про витребування доказів та витребувано у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (код ЄДРПОУ 32404600, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 4, корпус 6А) належним чином завірені копії матеріалів страхової справи № 21.200571688-1523, заведеної за наслідками ДТП від 23.02.21 (т/з Фольцваген Таурег, д/н [NUMBER] , страховий поліс № 200571688), яким було завдано шкоду т/з Додж-Джорни д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відзив на позов до суду відповідач не надав. Під час розгляду справи у порядку письмового провадження судом встановлені наступні обставини. Судом встановив, що 23.02.2021 року о 15 год. 30 хв. в м. Одесі\~ Алдавуді Фаваз,\~керуючи т/з VW д/н [NUMBER] , рухаючись по вул. Рішельєвська, 59 під час об`їзду т/з Dodge д/н [NUMBER] який зупинився по переду, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення, внаслідок чого обидва транспортних засоби зазнали механічних пошкоджень. При цьому, як вбачається з постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 р. (справа № 522/4517/21), доданої до матеріалів позовної заяви, визнано [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн. в дохід держави та на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста двадцять) гривень 00 коп. В той же час, позивач [PERSON] є власником транспортного засобу «Dodge», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно положення ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] під час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ «СК«Ю.Ес.Ай», що підтверджується полісом № 200573193. Станом на час ДТП 23 лютого 2021 року поліс був діючим. (а.с. 7) 19 серпня 2021 року представник позивача звернувся до відповідача ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» з адвокатським запитом щодо виплати страхового відшкодування (а.с. 14-16). Проте, відповіді на адвокатський запит а ні позивачу, а ні його представнику не надійшла. Спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» позивачу, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 ЗУ\~«Про\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Статтею 1187 ЦК України\~передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень частини першої\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні\~\~\~\~в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до\~статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За положеннями\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved