Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Заявниця звернувшись до суду із даною заявою, посилається на те, що вона є власником земельної ділянки розташованої на території П`ядицької сільської ради Коломийського району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначає, що у правовстановлюючому документі, що підтверджує її право власності на земельну ділянку допущено описку в прізвищі, зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку із цим органом що видав документ зроблено виправлення, яке закріплене печаткою. Вказує, що з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру та оформлення документів на право власності нею замовлено вироблення відповідної документації, однак, у зв`язку із допущеною опискою зареєструвати право власності не взмозі. Тому просить встановити факт належності їй державного акту на спірну земельну ділянку. В судове засідання заявниця не з`явилася, її представник адвокат Бежук подав заяву про розгляд справи в його та заявниці відсутності, вимоги підтримав. Представник заінтересованої особа в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій заявлені вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. Врахувавши заяви сторін, проаналізувавши матеріали справи суд вважає заявлені вимоги належно обґрунтованими виходячи із наступного. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пункт 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Судом встановлено, що заявниці на підставі рішення П`ядицької сільської ради від 12 липня 2002 року передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується архівним витягом із рішення П`ядицької сільської ради (а.с. 10). Вказане також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 6). Під час здійснення комплексу робіт по інвентаризації земельної ділянки виявлено зміни у площі ділянки, а саме: по факту на місцевості її площа становить 0,3952 га, а згідно правовстановлюючого документу 0,4102 га (а.с. 9). Як вбачається з Державного акту серії І-ІФ № 015300на право приватної власності на землю, розташовану на території с. П`ядики П`ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, від 28 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1037, акт виданий на прізвище « [PERSON] ». В акті зроблено відповідні виправлення в яких вказано прізвище « [PERSON] », які скріплено печаткою (а.с. 5). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Коломийським РВ УМВС в Івано-Франківській області 20 червня 1996 року прізвище заявниці « [PERSON] » (а.с. 4). Таким чином суд вважає, що описана помилка в написанні по імені спадкодавця у сертифікаті виникла внаслідок неуважності працівників органу, що видав документ. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з 01.01.2013 року реєстрацію прав на нерухоме майно здійснюють структурні підрозділи територіальних органів Мін`юсту та не передбачено видачі державних актів про право власності на землю, як не передбачено і можливості внесення виправлень до вже виданих державних актів. Окрім того, порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність. Таким чином, встановити даний факт іншим шляхом заявник не має можливості. Відповідно листа Верховного Суду України 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною земельною ділянкою з дотриманням вимог чинного законодавства. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявниці на підставі Державного акту про право власності на землю серії І-ІФ № 015300, виданого П`ядицькою сільською радою 28 серпня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1037, належить земельна ділянка, площею 0,4102 га, що розташована на території с. П`ядики П`ядицької сільської ради. Однак у даному акті неправильне вказане прізвище власника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » та містить відповідні виправлення. Усунення вказаної неправильності можливе лише шляхом встановлення факту належності заявниці вказаного правовстановлюючого документа, а тому подану заяву слід задовільнити. На підставі наведеного та ст.ст. 259 ч. 6, ст. 268 чч.1, 6 ЦПК України,

Outcome: approved