Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У лютому 2022 року, через систему «Електронний суд» позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 02.04.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 24. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте останніми роками сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, значної різниці у віці. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу і них народилося четверо синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішення про розірвання шлюбу позивач прийняла остаточно, оскільки примирятись з відповідачем вони намагались неодноразово, однак безрезультатно, а тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача, відповідача та дітей. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2022 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Відповідно до вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України судом направлений запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА щодо місця реєстрації відповідача. Згідно відповіді на запит суду від 21.02.2022, який надійшов на адресу суду 29.08.2022, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.08.2022 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду. Позивач в судове не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. Також зазначила на те, що з початку війни в Україні виїхала до Великої Британії разом з дітьми де отримала прихисток, прибути в судове засідання не має можливості. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив що стосунки з дружиною були добрі. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 02.04.2009 між сторонами у даній справі було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від даного шлюбу мають чотирьох дітей: синів - [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження від 01.04.2009, серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 01.07.2011, серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 13.12.2013, серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 25.11.2016, серії [NUMBER] ). Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.111 ч.1 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При зверненні до суду з позовною заявою позивачка висловлювала бажання залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved