Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

1. Описова частина 14.07.2022 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 24.04.2014 б/н у розмірі 30153, 23 грн станом на 06.06.2022. Стислий виклад позицій сторін Позовні вимоги АТ КБ АТ КБ "ПРИВАТБАНК" обґрунтовані тим, що 24.04.2014 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали договір, за яким відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву та отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту. [PERSON] , підписавши 24.04.2014 заяву-анкету, погодилася з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що додані до позову. [PERSON] умови кредитного договору не виконує та має заборгованість, що станом на 06.06.2022 становить 30 153, 23 грн з яких: 25 344, 77 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4808, 46 грн заборгованість за простроченими відсотками. Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії Ухвалою суду від 20.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 90). Ухвалою від 11.11.2022 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" повернуто заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою від 12.10.2022 долучено до матеріалів справи копії квитанцій та витребувано у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про рух довідку про рух коштів за кредитним договором від 24.04.2014 б/н укладеним між [PERSON] та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за період з 01.07.2022 по 12.10.2022 включно. Ухвалою суду від 11.11.2022 позивачеві відмовлено прийнятті заяви про зменшення позовних вимог. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача у матеріалах справи міститься клопотання, в якому він просить проводити розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка на адресу суду спрямувала заяву, в якій також просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги не визнала. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини встановлені судом Судом встановлено, що 24.04.2014 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», на виконання умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну карту (а.с.17). Відповідно до розрахунку боргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» нарахувало відповідачці борг за кредитним договором б.н. від 24.04.2014, станом на 06.06.2922 у розмірі 30 153, 23 грн з яких: 25 344, 77 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4808, 46 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 14-26). Відповідно до довідок, виданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] , був підписаний кредитний договір б/н за яким їй видано кредитні карти: № [NUMBER] з терміном дії до 03/18 № [NUMBER] з терміном дії до 04/18, № [NUMBER] з терміном дії до 12/21, № [NUMBER] , з терміном дії до 01/24. Кредитний ліміт [PERSON] , неодноразово змінювався, 19.07.2021 збільшено до 34 683, 51, 05.08.2021 зменшено до 0, 00 грн ( а.с.44, 44). Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, що долучені банком до позовної заяви не містять підпису відповідача (а.с. 46, 47-75). Норми права застосовані судом Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розробляє саме підприємець (в даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляє Банк, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим, Банк повинен підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг Банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). За положеннями статей 77, 79-81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Аналіз доводів сторін, висновки суд Банк, пред`являючи вимоги до відповідачки про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за тілом кредиту, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір на підставі анкети-заяви від 24.04.2014, Тарифів та Витягу з Умов та правил банківських послуг, які розміщені на банківському сайті та які невід`ємні частини цього договору. Проте з наданої банком заяви-анкети від 24.04.2014 вбачається, що у цій заяві-анкеті, зазначені лише дані про особу позичальника та у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику, відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом (а.с. 45). Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не підписані відповідачем. Відповідач заперечив факт ознайомлення із ними та їх підписання. Крім того, витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника. Тому ні Тарифи, ні Умови та правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 24.04.2014 між Банком та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви. Позивач не довів факту прийняття [PERSON] запропонованих їй умов щодо розміру процентів та пені за користування кредитом. Отже суд не може брати за основу наданий банком розрахунок заборгованості, оскільки він суперечить умовам договору. Нарахування банком процентів та їх розміру не узгоджуються із умовами договору. За таких обставин, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України. Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Таким чином, суд вважає, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 24.04.2014 та банк вправі вимагати повернення наданих грошових коштів. Факт отримання грошових коштів та їх розмір доводиться наданою банком випискою за договором укладеним із [PERSON] за період з квітня 2014 року до вересня 2022 року. Достовірність відображених у виписці банку відомостей ніким не оспорюється. Із даної виписки по банківському рахунку відповідача вбачається, що відповідачка протягом 2014-2022 років знімала з банківського рахунку грошові кошти та вносила на їх погашення. Банк крім того здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту. Разом із тим доказів про погодження розміру процентної ставки до позову не долучено. Шляхом арифметичних підрахунків отриманих та внесених відповідачкою грошових коштів, що відображено у довідці про рух коштів, вбачається, що сума грошових коштів, яка внесена відповідачкою перевищує суму грошових коштів, отриманих [PERSON] . Тому, оскільки за наявними у справі доказами судом не встановлено боргу [PERSON] перед АТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором від 24.04.2014, у задоволенні позову належить відмовити. Розподіл судових витрат Оскільки у позові відмовлено, підстави для компенсації судових витрат позивача відсутні.

Outcome: dismissed