Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовною заявою, у якій просить надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері, оскільки позивач у 6-місячний термін з дня смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався у зв`язку зі збігом вкрай негативних сімейних обставин, а саме: морального потрасіння і довготривалого стресового стану після смерті матері, карантинних обмежень у зв`язку з епідемією короновірусу, хворобу, депресивний стан, пов`язаний зі смертю матері. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовче засідання. На підставі ухвали суду від 12.10.2022 року прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач, його представник, представник відповідача у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника позивача, згідно якої представник просить розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Згідно свідоцтва серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] . Померла [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Приватним нотаріусом Київської міського нотаріального округу Бойком А.І. було відмовлено позивачу на його усне звернення 06.12.2021 року відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустив встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, що підтверджується довідкою №14/01-16 від 31.10.2022. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин першої та другої статті 1220, частиною першою статті 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Здійснення права на спадкування у повній мірі залежить від прийняття спадкоємцями спадщини у порядку, визначеному главою 87 (статті 1268-1287) ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та третьої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17 роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 визначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, - частина перша статті 81 ЦПК України Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши надані в силу положень статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача і визначення додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалюючи рішення у справі у відповідності до статті 141 ЦПК України, суд повинен вирішити питання судових витрат. Позивач у позовній заяві не просить стягнути з відповідача судові витрати, тому при ухваленні рішення суд не вирішує питань про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved