Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (позивач, ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (відповідач, [PERSON] ) про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 25\~308,01 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що в опалювальних сезонах 2018-2020 років позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку по [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. З метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювальних сезонів 2018-2020 після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішень виконавчого комітету №1053 від 05.11.2018, №1078 від 11.10.2019 було розпочаті опалювальні сезони та підписані наряди від 08.11.2018 від 03.11.2019 та 10.11.2020, що свідчать про підключення до систем опалення. На ім`я боржника, відповідального квартиронаймача, було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуг теплопостачання та було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату. Позивач вказує, що ним було надано теплову енергію за період з 01.12.2018 року по 08.04.2021 року на суму 25\~426,10 грн, за яку відповідач сплатив 4 500,00 грн., отже не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі, чим завдано позивачу матеріальну шкоду. З урахуванням перерахунку, залишок боргу складає 23\~023,07 грн. Надіслане відповідачу попередження №210-ф87 від 16.03.2020 року залишилося без задоволення та відповіді. За такого, позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач станом на час розгляду справи бажання брати участь у судових засіданнях не виявив, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи відсутність заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд відповідно до статті 280 ЦПК України суд ухвалив про можливість проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.03.2017 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Судом встановлено, що, на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2018-2020 року, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. З наявного в матеріалах справи розрахунку боргу вбачається, що позивач надав теплову енергію за період з 01.12.2018 року по 08.04.2021 року на суму 25\~426,10 грн за отриману теплову енергію. Відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 4 500,00 грн. З урахуванням перерахунку, залишок боргу складає 23\~023,07 грн. Крім того, за період з 01.12.2018 року по 30.04.2021 року відповідачу нараховані: 1\~530,96 грн. - сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 753,98 грн. - 3% річних. Таким чином, сума, яка підлягає сплаті відповідачем становить 25\~308,01 грн. Доказів сплати цієї суми у добровільному порядку матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» та п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 року N 1198, споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Положеннями ст. ст. 610,611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути суму боргу за теплову енергію в загальному розмірі 25\~308,01 грн з яких: заборгованість за отриману теплову енергію у розмірі 23\~023,07 грн, 3% річних у розмірі 753,98 грн та індексу інфляції у розмірі 1\~530,96 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved