Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що протягом останніх 7 років відповідач лише зареєстрований у вказаній квартирі. Фактично в ній не проживає з 2014 року, не з`являється за своїм зареєстрованим місцем проживання, повертатися до м. Дружківка не планує. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей у квартирі не має, самовільно покинув своє місце реєстрації, домовленості про збереження за ним місця реєстрації немає. Ухвалою суду від 27.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.(а.с.22) Ухвалою суду від 21.02.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. (а.с.29) В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, які викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. На підставі\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. Позивачка є власником квартири за адресою [ADDRESS] , де і проживає. Разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстрований її син відповідач [PERSON] (а.с. 9,10,12,20). У частині третій\~статті 3 ЦПК України\~визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з\~статтею 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України\~передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Отже позивачка має довести у судовому засіданні факт не проживання відповідача за адресою [ADDRESS] без поважних причин понад один рік. На підтвердження факту не проживання відповідача за адресою [ADDRESS] позивачка надала письмові пояснення сусідів [PERSON] та [PERSON] , пояснивши тим, що сусіди виїхали і в судове засідання прибути не можуть. В їх поясненнях зазначено, що в квартирі [ADDRESS] відповідач не проживає, його речей в квартирі немає, відомо, що виїхав з міста. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 78ЦПК України) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 79 ЦПК України) Письмові пояснення свідків, які долучені позивачем під час розгляду справи, на думку суду, не є належними та достовірними доказами. Свідок має особисто дати в суді показання, при цьому бути попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведений до присяги. Більш того, як зазначено в поясненнях, [PERSON] надає пояснення 29.10.2022р, [PERSON] надає пояснення 30.10.2022р , в тойже час позивачка вказує, що ці свідки виїхали з міста через воєнні дії. При цьому [PERSON] взагалі в своїх поясненнях не вказує за якою ж адресою не проживає син [PERSON] , з якого часу, з яких причин. В поясненнях [PERSON] також не зазначено,з якого часу та з яких причин не проживає [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . Суд вважає, що позивачем не доведено, що відповідач не мешкає у спірній квартирі саме з 2014 року без поважних причин, а також втрати ним інтересу до житла, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надано. Доводи позивача щодо перешкоджання відповідачем її законному праву розпорядитися власною квартирою (продати, обміняти, тощо), а також оформити субсидію суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджуються жодним доказом. Захист права власника у цій справі в частині несплати відповідачем комунальних послуг, як зазначає позивачка у позовній заяві, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є неспівмірним з правом відповідача на користування житлом. Також позивачка може захистити свої права іншим шляхом - вимогою щодо стягнення з відповідача відповідних сум комунальних послуг, сплачених за нього. Враховуючи викладене, підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням відсутні, тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed