Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У липні 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивач вказує, що з 22.06.2019 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства з 05.05.2022 року через різні погляди на життя та небажання поступатися один одному. Дитина перебуває на її утриманні та вихованні. З 05.05.2022 року відповідач не надає будь-якої, в тому числі матеріальної, допомоги дитині, коштів на утримання дитини не вистачає. Інших стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 03.08.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 22.06.2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.2020 року, виданим Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Сторони проживають окремо, їх спільний син проживає разом з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст. 182 СК України, дані про особу відповідача та конкретні обставини справи, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача аліменти на утриманні дитини до досягнення повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного,

Outcome: approved