Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнений позовних вимог від 28.12.2021 р. (а.с. 35-40), просить стягнути: - з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] компенсацію моральної шкоди в розмірі 22338,00 грн; - з ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , 200 000, 00 грн страхового вішкодування у вигляді одноразової виплати, яка складається з моральної шкоди в розмірі 22338,00 грн та шкоди у вигляді щомісячних платежів в розмірі 177662, 00 грн; - з [PERSON] на користь [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , компенсацію заподіяної шкоди у вигляді щомісячних платежів з 01.03.2023р. по 31.03.2023 р. в сумі 2444,00 грн., з 01.04.2023 р. по 22.12.2029 р. в розмірі 1/2 частини мінімальної заробітної плати; - з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію моральної шкоди в розмірі 477662,00 грн.; - з [PERSON] на користь [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього [PERSON] , компенсацію моральної шкоди в розмірі 477662,00 грн. Позов обґрунтований тим, що 06.02.2018 р. в м. Житомирі по проспекту Миру поблизу будинку 3а, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки « Citroen Jampy», скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , в результаті чого пішохід отримала тілесні ушкодження несумісні з життям та загинула. Згідно вироку Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2019 р. відповідач визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. [PERSON] на момент смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та мала на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі полісу страхування №АК/5546472 від 24.07.2017 р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ«Страхова группа «ТАС», згідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 200 000,00 грн. Позивач вважає, що він та його неповнолітній син згідно зі ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мають право на компенсацію моральної шкоди від ПАТ «Страхова группа «ТАС» в розмірі по 22338,00 грн на кожного з них (3723, 00 грн - мінімальна заробітна плата на день дорожньо-транспортної пригоди х 12 місяців = 44676 грн : 2 потерпілих = 22338, 00 грн). Посилаючись на норми ст.ст. 1200, 1208 ЦК України, позивач вказує, що син [PERSON] має право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої, у вигляді щомісячних платежів до досягнення ним повноліття в розмірі Ѕ мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим просить стягнути з ПАТ «Страхова группа «ТАС» 105545 грн - заборгованості по відшкодуванню шкоди по щомісячним платежам, яка утворилась за період з 01.03.2018 року по 01.12.2021 року; 48750, 00 грн - відшкодування шкоди за період з 01.12.2021 року по 28.02.2023 року (15 місяців х 1/2 частину мінімальної заробітної плати); 806,00 грн - залишок суми страхового відшкодування до розміру одноразової страхової виплати за період з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року, що разом становить 177662,00 грн. На підставі ст.ст. 27.2, 27.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з ПАТ «Страхова группа «ТАС» на користь [PERSON] відшкодування у вигляді одноразової виплати в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень (22338, 00 грн - моральна шкода + 177662,00 грн - матеріальне відшкодування). У зв`язку з недостатністю суми страхового відшкодування для покриття матеріальних витрат в рахунок відшкодування шкоди у вигляді щомісячних платежів на користь неповнолітнього [PERSON] , до досягнення ним 18-ліття, тобто до 22.12.2029 року, позивач просить стягнути з співвідповідача [PERSON] , який є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, за період з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року в розмірі 2444 грн, що є залишком, не покритим страховою виплатою, а починаючи з 01.04.2023 року по 22.12.2029 року стягувати щомісячні платежі в розмірі 1/2 мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Посилаючись на ч. 2 ст. 1208 ЦК України позивач просить визначити розмір щомісячного платежу в рівні мінімальної заробітної плати, встановленої законом, оскільки потерпіла [PERSON] на момент смерті отримувала дохід, який лише дещо перевищував розмір прожиткового мінімума. Крім того, [PERSON] вказує, що з вини [PERSON] йому та його неповнолітньому сину [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних та душевних стражданнях, яких він та його син зазнали у зв`язку втратою близької людини, син залишився без матері, що виражається, зокрема, в щоденних думках та спогадах про повноцінну родину, вимушених життєвих змінах, психологічному дискомфорті. Вказує, що смерть матері завдала хлопчику сильні душевні хвилювання, страждання, відновити його душевний стан неможливо. Вважає, що йому та сину внаслідок смерті дружини і матері спричинені моральні страждання, розмір морального відшкодування позивач визначив в сумі по 500000,00 грн кожному. З урахуванням розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню зі страхової компанії - по 22338,00 грн кожному, позивач просить стягнути зі співвідповідача [PERSON] моральну шкоду на його користь та на користь малолітнього сина [PERSON] в сумі по 477662,00 грн на кожного з них (500000,00 грн - 22338,00 грн). ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою суду від 14.12.2021 р. позовну заяву залишено без руху. 28.11.2021 р. на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2021 р. позивачем надано уточнену позовну заяву (а.с. 35-40). Ухвалою суду від 04.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання. 08.02.2022 р. представник ПАТ «Страхова группа «ТАС» направив до суду відзив на позовну заяву (а.с. 71-72). В обґрунтування заперечень проти вимог вказав, що в силу положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий повинен звернутись з заявою до страховика про виплату страхового відшкодування. Позивач взагалі не звертався до ПАТ «Страхова группа «ТАС» з будь-якими заявами, в тому числі про виплату страхового відшкодування, та не подавав жодних документів про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 06.02.2018 року. Представник ПАТ «Страхова группа «ТАС» вказує, що оскільки позивач пропустив 3-річний строк для звернення до страхової компанії з заявою про сплату страхової виплати з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, тому правові підстави для виплати страхового відшкодування позивачу відсутні, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Страхова группа «ТАС» є безпідставними, а тому в цій частині просить відмовити в задоволенні позову. Беручи до уваги те, що позивач, діючи в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина, жодного разу не з`являвся в судові засіданні, на кожне судове засідання направляє заяву про проведення судового розгляду без його участі, враховуючи значний розмір заявлених позовних вимог - один мільйон гривень, відповідно до положень п. 5 ч. 5 ст. 12, ч. 2 ст. 13, ч. 7 ст. 81 ЦПК України, з метою забезпечення дотримання прав малолітнього [PERSON] , з метою запобігання зловживанню процесуальними правами учасниками судового провадження, для забезпечення дотримання принципів цивільного судочинства - законності, пропорційності, верховенства права, для встановлення фактичних обставин справи та забезпечення об`єктивності, суд з власної ініціативи здійснив збирання доказів в даній цивільній справи. Ухвалою суду від 12.07.2022 р. витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) належним чином засвідчену копію актового запису №915 від 01.07.2011 року про шлюб [PERSON] та [PERSON] з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо укладення/розірвання шлюбу; витребувано з Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради відомості про те, який вид державної соціальної допомоги отримує [PERSON] ; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] , на переконання суду рішення в даній цивільній справі могло б вплинути на його права і обов`язки, оскільки з матеріалів справи вбачається, що він був визнаний потерпілим після смерті матері (а.с.110-111). 22.07.2022 року на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2022 р. з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшли документи, які витребував суд (а.с.118-121). 05.08.2022 р. на виконання вимог ухвали суду від 12.07.2022 р. з Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради надійшли письмові докази (а.с. 123-129). Ухвалою суду від 09.08.2022 р. витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відомості про те, який вид пенсії отримує [PERSON] , а також копії з матеріалів його пенсійної справи (а.с. 131), які надійшли до суду 05.09.2022 р (а.с. 146-162). Ухвалою суду від 13.09.2022 р. закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи призначений по суті (а.с.165). Позивач [PERSON] в жодне судове засідання ні на стадії підготовчого судового провадження, ні під час розгляду справи по суті, не з`являвся, неодноразово направляв заяви про розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в позовній заяві, просив задоволити в повному обсязі. Відповідачі ПАТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. В судовому засіданні 19.10.2022 р. третя особа - [PERSON] пояснив, що позивач в даній справі є його вітчимом, а [PERSON] молодшим братом по матері. На момент смерті матері [PERSON] разом з мамою та їх неповнолітнім сином не проживав близько шести місяців, вони з мамою розійшлись, раніше вони також розходились, але цього разу це було вже найдовше, оскільки [PERSON] протягом 10 років ніде не працював, фактично жив за мамин рахунок, зловживав спиртними напоями, неодноразово вчиняв домашнє насильство по відношенню до [PERSON] в присутності дитини, та безпосередньо щодо [PERSON] . Зазначив, що малолітній [PERSON] проживав з матір`ю та з ним за адресою проживання батьків матерів, після смерті матері [PERSON] хотів встановити опіку над хлопчиком, оскільки [PERSON] протягом їх спільного життя не проявляв інтересу до дитини, вживав спиртне, але позивач фактично примусово забрав хлопчика, на його особисту думку, з метою отримання соціальних виплат, в подальшому вивіз його до м. Ужгорода, де вони проживають на даний час. З братом він не спілкується, оскільки, на його думку, [PERSON] чинить цьому перешкоди, а хлопчик ще занадто маленький, щоб мати можливість спілкуватись самостійно. Також [PERSON] пояснював, що організацією поховання матері займався він, [PERSON] був на них присутній лише як гість. В подальшому [PERSON] , подавши документи до страхової компанії, отримав страхове відшкодування на поховання і на встановлення пам`ятника, який також встановлював він. Він та його бабуся і дідусь - батьки матері - [PERSON] та [PERSON] , звертались до страхової компанії та отримали страхові виплати в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зазначив, що [PERSON] надавав йому матеріальну допомогу, сплатив 80000,00 грн двома платежами по 40000 грн; намагався допомагати, розумів, що він накоїв, щиро розкаювався. Чи сплачував якісь кошти [PERSON] . [PERSON] йому невідомо, оскільки останній протягом періоду поховання ніякими питаннями взагалі не цікавився і не займався. З приводу заявлених [PERSON] позовних вимог [PERSON] зазначив, що не бачить підстав для стягнення на користь [PERSON] коштів, оскільки вважає, що смерть матері жодним чином не вплинула на стан позивача, він не проявляв до неї ніяких почуттів ні за період їх спільного життя, яке неможливо назвати нормальним і сімейним, ні після її смерті, похованням не цікавився, не займався, могилу матері не відвідує. Вважає, що [PERSON] отримані кошти використає лише на спирте і цигарки, сам так ніде і не працює, краще б влаштувався на роботу. Ухвалою суду від 19.10.2022 р., яка була постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, витребувано з ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріали страхової справи щодо виплат страхового відшкодування (відомості щодо всіх осіб, яким здійснені страхові виплати, їх розмір та розрахунок відповідних сум) у зв`язку із настанням страхового випадку, який відбувся 06.02.2018 року, по факту дорожньо-транспортної пригоди за участі водія [PERSON] , який керував транспортним засобом "CITROEN JUMPY", цивільна відповільність якого була застрахована в ПАТ «Страхова група «ТАС», в результаті якої загинула [PERSON] (а.с. 177)., які надійшли на вимогу суду 09.11.2022 року (а.с. 185-203). В судове засідання 10.11.2022 року, яким завершується судовий розгляд, учасники судового провадження не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за наявними в справі матеріалами без їх участі. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що 06.02.2018 р. в м. Житомирі по проспекту Миру поблизу будинку 3а, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки « Citroen Jampy», скоїв наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких померла в цей же день, що підтверджується змістом свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] з 01.07.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується змістом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ( а.с. 119-120). Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що в шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 7). Згідно вироку Богунського районного суд м. Житомира від 14.06.2019 р. відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами; відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком 2 (два) роки; цивільний позов потерпілого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду; у задоволенні цивільного позову потерпілого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено у зв`язку з недоведеністю (а.с. 8-10). Вироком Житомирського апеляційного суду від 19.11.2019 р. вирок Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2019 р. скасовано в частині призначення покарання; постановлено новий вирок, яким призначено [PERSON] покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням на строк 2 роки; також скасовано вирок в частині вирішення цивільного позову [PERSON] та призначено новий розгляд в цій частині в суді першої інстанції; в решті вирок суду першої інстанції залишено без змін (а.с.11-13). Ухвалою суду від 21.01.2020 р. позовну заяву [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , до [PERSON] про відшкодування шкоди, повернуто позивачу, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20.05.2020 р. (а.с. 14). Повторно з позовом про відшкодування шкоди [PERSON] звернувся 09.12.2021 року (а.с.1) Судом встановлено, що на підставі полісу страхування № АК/5546472 від 24.07.2017 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ«Страхова группа «ТАС», згідно якого страхові суми (ліміти відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становлять 200000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн, розмір франшизи - 0,00 грн (а.с.22). Зі змісту довідки КП "ВЖРЕП № 5" № 1450 від 03.07.2018 року вбачається, що з 03.07.2018 року малолітній [PERSON] без реєстрації проживає з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , перебуває на його утриманні, що підтверджується заявами сусідів- свідків (а.с. 44) . Відповідно до довідки з Управління ведення реєстру територіального громади Житомирської міської ради №10-14/15465 від 14.06.2019 р неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з 14.06.2019 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації батька (а.с. 47). З 18.07.2018 р. [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника (а.с. 146-162). Згідно страхового акту від 09739/07/720 від 10.12.2020 р. матері померлої [PERSON] - [PERSON] , за її заявою нараховане страхове відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 8935,20 грн (а.с. 186-189). Відповідно до страхового акту № 09134/07/720 від 23.11.2020 р. батьку померлої [PERSON] - [PERSON] , за його заявою нараховане страхове відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 8935,20 грн (а.с. 190-193). Зі змісту страхового акту №01473/07/720 від 17.02.2020 р. вбачається, що сину померлої [PERSON] - [PERSON] за його заявою нараховане страхове відшкодування на поховання в розмірі 5779,45 грн. та за заподіяну моральну шкоду в розмірі 8935,20 грн. (а.с.196-199). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення третьої особи, суд дійшов наступного висновку. За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Нормами ч. 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у скоєнні якого був визнаний співвідповідач [PERSON] , загинула [PERSON] , яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] і на її утриманні перебував малолітній [PERSON] . Отже, у співвідповідача [PERSON] виник обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яка передбачена ст.ст. 1168, 1200 ЦК в порядку та в спосіб, який передбачений законом. Водночас, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ«Страхова группа «ТАС», в тому числі, щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`юпотерпілому. Щодо відшкодування шкоди у вигляді страхових виплат з ПАТ «Страхова группа «ТАС» Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Спірні правовідносини, окрім відповідних положень ЦК України, регулюються нормами Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі за текстом Закон України № 1961-IV, який є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За нормами статті 3 Закону України № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно статті 6 Закону України № 1961-IVстраховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Таким чином, аналіз наведених вище положень законодавства дає суду можливість констатувати, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Закону України № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV). Право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди, так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку -дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується. Пунктом 23.1 статті 23 Закону України № 1961-IV визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Відповідно до ст. 27.2 Закону України № 1961-IV страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Стаття 27.3 Закону України № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Таким чином, у разі, якщо цивільно-правова відповідальність особи, яка визнана винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть потерпілого, була застрахована, потерпілі мають право на отримання від страхової компанії страхових виплат в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, та на відшкодування моральної шкоди. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35 Закону України № 1961-IV). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України № 1961-IVстраховик,

Outcome: approved