Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом через свого представника - адвоката Колошкіна Павла Ігоровича. У позовній заяві представник позивача зазначив, що позивач з відповідачем [PERSON] 23.02.2022 року уклали шлюб, який зареєстрували в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис 348. Від шлюбу діти відсутні. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подружнє життя виявилось невдалим, відповідач зраджувала позивачу, у зв`язку із чим шлюбні стосунки сторін фактично припинені, шлюб існує лише формально, особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер. Продовжувати такі шлюбні відносини сторони не бажають. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Просив розірвати шлюб між сторонами, який був укладений 23.02.2022 року у місті Одеса. У судове засідання сторони не з`явились, подали до суду заяви. Зокрема, представник позивача Колошкін П.І. у своїй заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без участі позивача та представника. Відповідач [PERSON] у своїй заяві зазначила, що позовні вимоги визнає, просила задовольнити позов, справу розглянути без її участі, у зв`язку із сімейними обставинами. З урахуванням заяв представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 лютого 2022 року у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 348. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають разом, спільне господарство не ведуть, дітей не мають, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов та розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved