Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1.\~05\~листопада 2019\~року [PERSON] \~(далі\~-\~позивач)\~звернувся до\~ [PERSON] (далі\~ відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування в особі Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, яку ухвалою суду від 25 серпня 2021 року було замінено на орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Усатівської сільської\~ради Одеського\~району Одеської\~області з вимогою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у вихованні дитини та визначення способу участі шляхом систематичних побачень щовівторка та четверга з 11 години 00 хвилин по 15 годину 00 хвилин, без присутності матері [PERSON] , а також щосуботи з 08 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин, за місцем проживання батька, без присутності матері [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що 07 липня 2017 року позивач та відповідач уклали шлюб. В період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . За час подружнього життя з`ясувалося, що у сторін по справі різні погляди на життя, шлюб та інші цінності, а також виявилася несумісність їх характерів, в результаті чого погіршилися відносини, виникали непорозуміння, які призвели до фактичного припинення подружніх стосунків. В провадженні Біляївського районного суду Одеської області, на момент подачі позовної заяви, перебуває справа № 496/4413/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Тривалий час дитина разом з відповідачем проживають окремо від позивача. Позивач має бажання спілкуватися та брати участь у розвитку та житті доньки, надалі забезпечувати матеріально, але відповідач (мати малолітньої дитини) не тільки не сприяє цьому, а чинить перешкоди у спілкуванні позивача з донькою та своїми діями не виконує рішення органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області згідно якого було визначено час та місце зустрічі позивача з його малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , а саме у період перебування позивача на території України кожну неділю з 17:00 години до 19:00 години в присутності матері. Усі спроби упорядкувати відносини між позивачем та відповідачем стосовно спілкування та виховання дитини, виявилися марними. Окрім того, відповідач заявила позивачу, що надасть можливість побачитися з дитиною тільки за рішенням суду. Позивач зазначає, що метою звернення до суду, окрім головних позовних вимог, є мінімізація потенційного негативного впливу на дитину через можливі непорозуміння та невизначеність з цього питання. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідач по справі рішення органу опіки та піклування виконує в повному обсязі, не чинить перешкод позивачу в побаченнях з дитиною. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтвердив факт перешкоджання позивачу в спілкуванні з донькою та вважає, що позовна заява будується лише на припущеннях та причин для звернення до суду у позивача не було. На думку представника відповідача, позивач був не згодний з часом та місцем зустрічі з донькою, які були встановлені рішенням органу опіки та піклування тому звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. (а.с. 38-41) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Позивач у судове засідання повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 5. Відповідач повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася, але від представника надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Щодо задоволення вимог позивача заперечували та просили відмовити в позові. 6. Представник третьої\~особи- органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Усатівської сільської Ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явилася, повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи, причини неявки суду не повідомлено ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2019 року, цивільну справу № 496/4310/19, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 06 листопада 2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 9. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20 квітня 2021 року підготовче провадження було закрито та призначено до судового розгляду справу на 25 серпня 2021 року. 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 25 серпня 2021 року було замінено третю особу орган опіки та піклування в особі Біляївської районної державної адміністрації Одеської області на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Усатівської сільської Ради Біляївського району Одеської області. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 11. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , малолітньої, [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2017 року. (а.с. 5) 12. Органом опіки та піклування було визначено час та місце зустрічі батька з донькою, що підтверджується копією рішення № Б-463-23 від 23 червня 2018 року. (а.с. 9-10) 13. [PERSON] було подано заяву до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, в якій він просив прийняти міри до [PERSON] , яка перешкоджає його зустрічам з їх донькою [PERSON] , [INFO] . Крім того, у нього були відібрані пояснення (а.с.11,12, 157, 158) 14. Рішенням органу опіки та піклування Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області № 422 від 25 жовтня 2021 року затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі батька [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с. 147) 15. Органом опіки та піклування Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області було надано висновок, згідно якого з`ясувати точку зору [PERSON] не було змоги оскільки [PERSON] спілкувався зі службою через свого представника, а також родичів, особисто на зв`язок зі службою не виходив. На запит Служби у справах дітей Усатівської сільської ради щодо надання копії паспорту, довідки з місця реєстрації (проживання), копії свідоцтва про укладання або розірвання шлюбу, копію свідоцтва про народження дитини, довідки-характеристики з місця проживання, довідку з місця роботи, довідки з юстиції про виплату аліментів та відсутності заборгованості (у разі сплати аліментів) гр. [PERSON] не надав жодної. (а.с. 148-149) V. Оцінка Суду. 16. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. 17. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 18. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 19. Згідно зі ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. 20. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 21. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. 22. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. 23. В рішенні Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, у рішенні у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. 24. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. 25. Відповідно до вимог ст. 141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 26. Згідно з ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. 27. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 28. Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. 29. Згідно ч. 3\~ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. 30. За\~ст. 15 цього ж Закону\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. 31. Так, в рішенні у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. 32. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. 33. При цьому, вирішуючи спір щодо участі батька у вихованні доньки, суд має, перш за все, враховувати інтереси самої дитини, яка є малолітньою. 34. Враховуючи викладене вище, установивши характер спірних правовідносин, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та приділяючи особливу увагу до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і вимог статей 157,158 СК України, врахувавши вік дитини на час вирішення цього позову (5 років), режим її розпорядку дня та особисту прихильність до матері, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування та оцінивши його в сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд вважає можливим визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] шляхом встановлення їх побачень щовівторка та щочетверга з 11:00 години до 15:00 години у присутності матері - [PERSON] та щосуботи з 10:00 години до 20:00 години у присутності матері - [PERSON] . 35.\~Щодо вимоги\~позивача стосовно\~встановлення систематичних\~побачень без\~присутності матері,\~суд вважає\~необхідним відмовити\~в її\~задоволення,\~з огляду\~на наступне. 36. Судом встановлено, що позивач фактично проживає в м. Одеса, тобто відносно далеко від місця проживання дитини, яка є малолітньою та має певну прив`язаність до матері, враховуючи їх спільне проживання без батька протягом тривалого часу. Позивач не приймає участі у вихованні доньки, не спілкується з дитиною з 2019 року, навіть у телефонному режимі, відсутні відомості, що він має певний психологічний зв`язок з дитиною, та тривале спілкування з нею в силу її віку. 37. Крім того, доказів того, що мати якимось чином перешкоджає батьку спілкуватись з дитиною та вчиняє якісь перешкоди для зустрічі батька з дитиною в процесі досить тривалого розгляду справи не здобуто. З матеріалів справи не вбачається, що позивачем були здійснені будь-які заходи для можливості частіше зустрічатися з донькою, спілкуватися з нею та піклуватися про неї. 38. З огляду на вищевикладене, суд вважає доцільним визначити саме такий порядок спілкування батька з дитиною, що наведений вище. 39. Суд вважає, що такий спосіб участі позивача у вихованні дитини, відповідатиме інтересам малолітньої [PERSON] , дозволить налагодити психологічний контакт дитини з батьком та не порушить звичайних для дитини умов життя та розпорядку, який склався, оскільки між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. 40. Також слід роз`яснити позивачу, що в подальшому, після налагодження психологічного контакту з донькою під час зустрічей, після того, як дитина звикне бути з батьком, стане старшою за віком та більш самостійною, позивач матиме змогу змінити графік зустрічей з донькою, без присутності матері. 41. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява, підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial