Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

31 серпня 2022 року Хмільницька міська рада Вінницької області звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за фактичне землекористування. Позов мотивований тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 19 березня 2020 року відповідач набув право власності на 21/100 частку будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Із п. 1.5. договору слідує, що вказані будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, площею 1,5252 га, з кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, яка є комунальною власністю. Так, відповідач набув у власність зазначену частку нерухомого майна без виділення частки земельної ділянки в окрему земельну ділянку із присвоєнням їй кадастрового номера. Враховуючи частку нерухомого майна, площа займаної земельної ділянки, на думку позивача, складає 0, 3203 га із загальної площі 1,5252 га (1,5252*21/100). 01 жовтня 2021 року Хмільницька міська рада 8 скликання прийняла рішення, відповідно до якого вирішила надати відповідачу дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,5252 га по [ADDRESS] із кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на якій знаходься власне нерухоме майно відповідача; відповідачу протягом тридцять днів з прийняття даного рішення укласти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування збитків за фактичне землекористування у розмірі орендної плати до отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, надану відділом у Хмільницькому районні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1679/0/209-19 від 13 червня 2019 року, та встановила річний розмір втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,3203 га у розмірі на 2021 рік 27846,88 грн, з 01 січня 2022 року 55693,76 грн на рік, яка підлягає щорічні індексації та може змінюватись у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На виконання вказаного рішення відповідачу було направлено пропозицію на укладення договору про відшкодування збитків за фактичне землекористування, однак відповідач другого примірника договору до Хмільницької міської ради не повернув. Оскільки, відповідачем нанесені збитки, які полягають у неодержанні Хмільницькою міською радою доходів (орендної плати) за час тимчасового невикористання земельної ділянки, міська рада просить стягнути з [PERSON] на її користь збитки у розмірі 74243,34 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач у встановлений законом строк надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені позовних вимог просив відмовити, враховуючи, що, станом на час розгляду справи технічна документація щодо поділу земельної ділянки, площею 1,5252 га по [ADDRESS] , з кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, ще в процесі розроблення. Водночас, позивач у вищевказаному рішенні та у всіх розрахунках про визначення розміру збитків посилається на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надану відділом у Хмільницькому районні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1679/0/209-19 від 13 червня 2019 року, однак нерухоме майно було придбано відповідачем лише у 2020 році. Відповідач вважає, що позивачем невірно визначено розмір збитків, оскільки нормативно грошова оцінка за 2019 рік не відповідає дійсності, а в самих матеріалах справи відсутні витяги про нормативно грошову оцінку за період з 2020 року по 2022 рік. Окрім того, позивач зазначає, що відповідач користується земельною ділянкою площею 0,3203 га, з кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, без належного оформлення документів, однак, вказаної земельної ділянки згідно з Держаним земельним кадастром не існує. Таким чином, заявляти про стягнення збитків до моменту формування земельної ділянки в натурі є неможливим. 12 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, із якої слідує, що твердження відповідача про те, що у матеріалах справи відсутні витяги нормативно грошової оцінки землі за період з 2020 року по 2022 рік є хибним, оскільки рішенням 80 сесії Хмільницької міської ради 6 скликання від 13 липня 2015 року вирішено затвердити технічну документацію з нормативно - грошової оцінки земель міста Хмільник та введено в дію нормативно-грошову оцінку земель міста з 01 січня 2016 року, яка є діючою на даний час. 17 жовтня 2022 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив наступне за змістом. Так, відповідач вказує на те, що органи місцевого самоврядування виступають лише замовниками робіт з з нормативно грошової оцінки земельних ділянок та на пленарних засіданнях лише затверджують технічну документацію з нормативної грошової оцінки землі, розроблену у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивачем не надано жодного доказу про те, що в штаті міської ради є сертифікований інженер землевпорядник, який відповідно до вимог закону, уповноважений на проведення (розрахунок) нормативної грошової оцінки земельних ділянок та який, відповідно, вираховує розмір збитків заявлений у позові. Також не надано письмових доказів, які б підтверджували розмір нормативно - грошової оцінки. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником 21/100 часток будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Вказані будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці площею 1,5252 га із кадастровим номером 0510900000:00:007:0794 (а.с. 43-44). Рішенням 20 сесії Хмільницької міської ради 8 скликання від 01 жовтня 2021 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 1,5252 га по [ADDRESS] із кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, на якій знаходься власне нерухоме майно відповідача; [PERSON] , протягом тридцяти днів з прийняття даного рішення укласти з Хмільницькою міською радою договір про відшкодування збитків за фактичне землекористування у розмірі орендної плати до отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надану відділом у Хмільницькому районні Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1679/0/209-19 від 13 червня 2019 року, та встановила річний розмір втрат від недоотримання коштів за фактичне використання земельної ділянки орієнтовною площею 0,3203 га у розмірі на 2021 рік 27846,88 грн, з 01 січня 2022 року 55693,76 грн на рік, яка підлягає щорічні індексації та може змінюватись у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; уповноважено міського голову на укладення договору про відшкодування збитків за фактичне землекористування (а.с. 11-13). Нормативно-грошова\~оцінка земельної\~ділянки площею 1,5252 га, із кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, розташованої по [ADDRESS] становить 4420029,60 грн (а.с. 17). Розмір збитків за фактичне користування [PERSON] земельною ділянкою без належного оформлення правовстановлюючих документів, яка знаходиться в [ADDRESS] , площею 3203,0 га, кадастровий номер якої 0510900000:00:007:0794 становить 74243,34 грн (а.с. 28). Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Частина 1 ст. 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Згідно з п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ № 284 від 19 квітня 1993 року з наступними змінами, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п. 3 Порядку, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, в тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно з п.2 Порядку визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Отже, суд аналізуючи зазначені вище норми матеріального права приходить до висновку, що у випадку неукладення договору оренди (непродовження його дії на новий строк), суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст. 157 ЗК України та Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам. Саме такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі №6-2588цс15. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 134 ЗК України, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 ЗК України, відповідно до ч. 2 якої особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, зокрема із земель комунальної власності, за проектом землеустрою щодо її відведення звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Як вбачається із матеріалів справи, 19 березня 2020 року відповідач набув право власності на на 21/100\~частки будівель\~та споруд,\~розташованих за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~які розташовані на земельній ділянці площею 1,5252 га з кадастровим номером 0510900000:00:007:0794, яка є комунальною власністю. Так, відповідач набув у власність зазначену частку нерухомого майна без виділення частки земельної ділянки в окрему земельну ділянку із присвоєнням їй кадастрового номера. На даний час технічна документація на земельну ділянку, площею 0, 3203 га не виготовлена, доказів звернення відповідача до позивача за виділенням земельної ділянки саме такої площі не надано, точна площа та межі земельної ділянки не визначені, а отже ця земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав у розумінні положень статті 79-1 ЗК України. Оскільки в даному випадку земельні ділянка, площею 0,3203 га, не виділена, докази її дійсного розміру відсутні, її площа, ґрунтується на припущеннях позивача, без її підтвердження відповідною технічною документацією або іншими належними доказами, із наданого розрахунку неможливо встановити, чи вірними є застосовані коефіцієнти, площа та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені як вихідні дані для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами по справі не було доведено розрахунок розміру заявлених до стягнення коштів за земельну ділянку, що, в свою чергу, свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed