Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16 березня 2010 року у розмірі 40 593 грн. 01 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] підписав заяву № б/н від 16 березня 2010 року з метою отримання банківських послуг. Позивачем було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому було збільшено до 30 000 грн. Відповідачу надано у користування кредитну картку. Відповідач не виконав умов договору щодо повернення кредиту, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 10 серпня 2022 року утворилася заборгованість в сумі 40 593 грн. 01 коп., з яких: 32 738 грн. 21 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7 854 грн. 80 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою від 16 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 11 жовтня 2022 року. Ухвалою від 11 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2022 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У клопотанні зазначено, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. 16 березня 2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій зазначив, що ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку просить оформити на його ім`я кредитку «Універсальна». Тарифи банку та бажаний кредитний ліміт у анкеті-заяві не зазначені. 16 березня 2010 року [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», згідно якої базова відсоткова ставка за користування кредитом складає 2,5 % в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і повинен бути внесений до 25 числа місяця, наступного за звітним. У довідці також визначені порядок нарахування та розмір пені, штрафів за невиконання зобов`язань. 16 березня 2010 року [PERSON] отримав кредитну карту та ПІН, що підтверджується його підписом на заяві. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, протягом дії кредитного договору розмір наданого [PERSON] кредитного ліміту змінювався: станом на 16 березня 2010 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000 грн.; з 22 грудня 2010 року кредитний ліміт зменшено до 2 440 грн.; з 13 жовтня 2011 року кредитний ліміт зменшено до 2 000 грн.; з 15 листопада 2011 року кредитний ліміт зменшено до 990 грн.; з 25 червня 2012 року кредитний ліміт зменшено до 840 грн.; з 19 лютого 2013 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.; з 17 грудня 2014 року кредитний ліміт збільшено до 2 000 грн.; з 23 червня 2016 року кредитний ліміт збільшено до 4 000 грн.; з 22 грудня 2016 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.; з 31 січня 2017 року кредитний ліміт збільшено до 4 300 грн.; з 21 липня 2017 року кредитний ліміт зменшено до 3 240 грн.; з 04 серпня 2017 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.; з 30 листопада 2017 року кредитний ліміт збільшено до 29 000 грн.; з 17 грудня 2017 року кредитний ліміт збільшено до 30 000 грн.; з 18 липня 2018 року кредитний ліміт встановлено у розмірі 0,00 грн. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16 березня 2010 року станом на 10 серпня 2022 року заборгованість відповідача становить 40 593 грн. 01 коп., з яких: 32 738 грн. 21 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7 854 грн. 80 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частини 1та 2 ст. 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду доказів повернення банку отриманих грошових коштів, сплати процентів за користування кредитом, не спростовано відповідачем і розрахунок заборгованості. З урахуванням наведеного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Outcome: approved