Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що в період з грудня 2016 року по вересень 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 21.09.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1059 від 21.09.2019. Після народження сина, а саме з 9 вересня 2019 року позивач та відповідач стали проживати окремо, спільне господарство з цього часу не ведуть. Дитина, [PERSON] , з народження проживає разом зі мною за моїм місцем реєстрації та перебуває під моїм піклуванням та на моєму утриманні. В міру своїх можливостей позивачка намагається забезпечити спільного малолітнього сина всім необхідним для здорового зростання, проте без достатньої матеріальної допомоги з часом робити це дуже важко. Відповідач хоч і надає матеріальну допомогу на утримання нашого малолітнього сина, однак, така допомога є не значною, не має постійний характер, а її розмір залежить виключно від настрою відповідача, та надається [PERSON] лише після неодноразових прохань. Бажаючи стабільності та визначеності у питанні матеріального забезпечення дитини та її інтересів, позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням допомагати їй в утриманні малолітнього сина, але враховуючи, що домовитися про розмір аліментів та їх сплату у добровільному порядку відповідачем так і не вдалось, позивач змушена звертатися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Також вказує, що їх син, [PERSON] , є зовсім маленьким, йому ще немає 2-х років, потребує належної уваги, турботи та піклування, здорового харчування, додаткових вітамінів, спеціальних засобів особистої гігієни, оскільки саме в ранньому віці закладається фундамент фізичного та психологічного здоров`я дитини. Так, лише на придбання дитячого харчування, як то дитячі суміші, каші, пюре, спеціальне дитяче молоко, сира та інших продуктів, які необхідні для повноцінного харчування та здорового зростання, як то м`ясо, риба, овочі, фрукти та інше, щомісячно витрачається близько 7000,00 грн. В той же час, вартість продуктів харчування постійно зростає та змінюється в залежності від пори року. Поряд з цим, оскільки дитина є дуже маленькою, потребує спеціальних засобів гігієни, які призначені саме для дітей, як то підгузки, дитячі серветки та посилки, дитячі шампуні та інше, на придбання яких щомісячно я витрачаю близько 5000,00 грн. Як і всі діти відповідного віку, [PERSON] швидко зростає, та тим самим обумовлюється постійна потреба у придбанні нового одягу, взуття. Також в зв`язку із зростанням дитини виникає потреба у придбанні нових предметів побуту для дитини, таких як ліжечко, дитячий стіл та стілець, та інші необхідні для дитини речі. Невід`ємною частиною дитинства є і іграшки, дитячі книжки, які також потрібні і для розвитку моторики, пам`яті, уваги, що також пов`язано з забезпеченням її нормального зростання та пізнання навколишнього світу. Дитина потребує постійної уваги до фізичного здоров`я, потребує не тільки лікування сезонних захворювань, але й профілактики, що в свою чергу обумовлює необхідність витрат на такі цілі. Отже, необхідні витрати для задоволення звичайних природних потреб дитини на місяць у середньому складають 14000,00-15000,00 грн. не враховуючи додаткові витрати (лікування, оздоровлення, обстеження). Розмір витрат є об`єктивним, оскільки ціни на продукти харчування, засоби особистої гігієни, речі та взуття є загальнодоступними і загальновідомими, і більш того про розмір витрат на малолітнього [PERSON] на місяць достовірно відомо відповідачу. Я, [PERSON] , є приватним підприємцем, основний вид діяльності - роздрібна торгівлі продовольчих та товарів домашнього побуту. Від діяльності позивач отримую дохід, але його не достатньо, так як інших доходів не маю, а на моєму утриманні є окрім малолітнього [PERSON] і неповнолітня донька [PERSON] , 2008 року народження. Крім того, у зв`язку з необхідністю піклування за малолітнім [PERSON] внаслідок його малого віку позивач позбавлена можливості більше часу приділяти роботі, розвивати підприємницьку діяльність, працювати та мати інші джерела доходу і, відповідно, отримувати більший дохід. Батько дитини, [PERSON] , є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яку надаю разом з позовною заявою. В зв`язку зі здійснення підприємницької діяльності, відповідач орендує торгівельний павільйон з продажу овочей та фруктів, який розташований в смт. Високий, Харківського району, Харківської області. Окрім цього, в літній період часу, [PERSON] здійснює оптову торгівлю овочами та фруктами на Харківському ринку сільськогосподарської торгівлі «Перший кілометр». Також, відповідач [PERSON] має додатковий постійний дохід, працюючи на власному автомобілі марки Кіа Ріо з номерними знаками [NUMBER] одночасно в декількох службах таксі. Поряд з цим, відповідач має додатковий дохід внаслідок періодичної роботи в клубі « [INFO] », що знаходиться в смт. Високий, Харківського району, Харківської області. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає, батьки та інші особи на його утриманні не перебувають. Тому відповідач, який є здоровою та працездатною людиною, зможе сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. За приписами ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. На даний час позивачка не має можливості повноцінно працювати внаслідок догляду за малолітньою дитиною [PERSON] та можливості отримувати гідний, в достатньому розмірі дохід. Позивач має складне матеріальне становище та потребую матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача, який здатен таку матеріальну допомогу надавати. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає. Він знаходиться у працездатному віці, працює, має постійний дохід, а тому має можливість утримувати позивачку до досягнення дитиною трьох років. У судове засідання позивачка не з`явилася, надавши суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність, позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов визнав, проти задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що в період з грудня 2016 року по вересень 2019 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у сторін народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 21.09.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1059 від 21.09.2019. Після народження сина, а саме з 9 вересня 2019 року позивач та відповідач стали проживати окремо, спільне господарство з цього часу не ведуть. Дитина, [PERSON] , з народження проживає разом зі мною за моїм місцем реєстрації та перебуває під моїм піклуванням та на моєму утриманні. В міру своїх можливостей позивачка намагається забезпечити спільного малолітнього сина всім необхідним для здорового зростання, проте без достатньої матеріальної допомоги з часом робити це дуже важко. Відповідач хоч і надає матеріальну допомогу на утримання нашого малолітнього сина, однак, така допомога є не значною, не має постійний характер, а її розмір залежить виключно від настрою відповідача, та надається [PERSON] лише після неодноразових прохань. Бажаючи стабільності та визначеності у питанні матеріального забезпечення дитини та її інтересів, позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням допомагати їй в утриманні малолітнього сина, але враховуючи, що домовитися про розмір аліментів та їх сплату у добровільному порядку відповідачем так і не вдалось, позивач змушена звертатися до суду з даним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Також вказує, що їх син, [PERSON] , є зовсім маленьким, йому ще немає 2-х років, потребує належної уваги, турботи та піклування, здорового харчування, додаткових вітамінів, спеціальних засобів особистої гігієни, оскільки саме в ранньому віці закладається фундамент фізичного та психологічного здоров`я дитини. Так, лише на придбання дитячого харчування, як то дитячі суміші, каші, пюре, спеціальне дитяче молоко, сира та інших продуктів, які необхідні для повноцінного харчування та здорового зростання, як то м`ясо, риба, овочі, фрукти та інше, щомісячно витрачається близько 7000,00 грн. В той же час, вартість продуктів харчування постійно зростає та змінюється в залежності від пори року. Поряд з цим, оскільки дитина є дуже маленькою, потребує спеціальних засобів гігієни, які призначені саме для дітей, як то підгузки, дитячі серветки та посилки, дитячі шампуні та інше, на придбання яких щомісячно я витрачаю близько 5000,00 грн. Як і всі діти відповідного віку, [PERSON] швидко зростає, та тим самим обумовлюється постійна потреба у придбанні нового одягу, взуття. Також в зв`язку із зростанням дитини виникає потреба у придбанні нових предметів побуту для дитини, таких як ліжечко, дитячий стіл та стілець, та інші необхідні для дитини речі. Невід`ємною частиною дитинства є і іграшки, дитячі книжки, які також потрібні і для розвитку моторики, пам`яті, уваги, що також пов`язано з забезпеченням її нормального зростання та пізнання навколишнього світу. Дитина потребує постійної уваги до фізичного здоров`я, потребує не тільки лікування сезонних захворювань, але й профілактики, що в свою чергу обумовлює необхідність витрат на такі цілі. Отже, необхідні витрати для задоволення звичайних природних потреб дитини на місяць у середньому складають 14000,00-15000,00 грн. не враховуючи додаткові витрати (лікування, оздоровлення, обстеження). Розмір витрат є об`єктивним, оскільки ціни на продукти харчування, засоби особистої гігієни, речі та взуття є загальнодоступними і загальновідомими, і більш того про розмір витрат на малолітнього [PERSON] на місяць достовірно відомо відповідачу. [PERSON] , є приватним підприємцем, основний вид діяльності - роздрібна торгівлі продовольчих та товарів домашнього побуту. Від діяльності позивач отримую дохід, але його не достатньо, так як інших доходів не маю, а на моєму утриманні є окрім малолітнього [PERSON] і неповнолітня донька [PERSON] , 2008 року народження. Крім того, у зв`язку з необхідністю піклування за малолітнім [PERSON] внаслідок його малого віку позивач позбавлена можливості більше часу приділяти роботі, розвивати підприємницьку діяльність, працювати та мати інші джерела доходу і, відповідно, отримувати більший дохід. Батько дитини, [PERSON] , є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яку надаю разом з позовною заявою. В зв`язку зі здійснення підприємницької діяльності, відповідач орендує торгівельний павільйон з продажу овочей та фруктів, який розташований в смт. Високий, Харківського району, Харківської області. Окрім цього, в літній період часу, [PERSON] здійснює оптову торгівлю овочами та фруктами на Харківському ринку сільськогосподарської торгівлі «Перший кілометр». Також, відповідач [PERSON] має додатковий постійний дохід, працюючи на власному автомобілі марки Кіа Ріо з номерними знаками [NUMBER] одночасно в декількох службах таксі. Поряд з цим, відповідач має додатковий дохід внаслідок періодичної роботи в клубі « [INFO] », що знаходиться в смт. Високий, Харківського району, Харківської області. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає, батьки та інші особи на його утриманні не перебувають. Тому відповідач, який є здоровою та працездатною людиною, зможе сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей І фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальний та сімейний стан платника аліментів суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу позивачці на її утримання у зазначеному позивачкою розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved