Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Савранської селищної ради, обґрунтовуючи вимоги тим, що [INFO] помер його дід [PERSON] , після смерті якого залишилась земельна ділянка площею 1,740га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільшанської сільської ради, масив 18, ділянка [NUMBER] , яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028860, виданого 05.01.2003р., тобто вже після смерті діда. Дідом заповіт не складався, а тому відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України 1963 року має місце спадкоємство за законом. Після смерті діда спадщину прийняла його дружина (баба позивача) - [PERSON] , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (п.1 ч.1 ст.549 цього Кодексу). Також, спадкоємцем першої черги за законом після смерті діда [PERSON] була мати позивача - [PERSON] , яка спадщину в порядку, визначеному ст.549 ЦК України 1963 року, не прийняла. [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті (ст.1218 ЦК України), тобто земельна ділянка, що належала її чоловікові [PERSON] , а також земельна ділянка площею 1,720га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільшанської сільської ради, масив 18, ділянка [NUMBER] , яка належала бабі на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028859, виданого 05.01.2003р., оригінал якого було втрачено. Бабою заповіт складено не було, а тому в силу ч.2 ст.1223 ЦК України має місце спадкоємство за законом. Позивач вказує, що він є внуком померлої [PERSON] , а оскільки його мати (дочка померлої) - [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги за законом, не прийняла спадщину, тому він одержав право на спадщину згідно зі ст.1265 ЦК України та прийняв її відповідно до ч.4 ст.1268 цього Кодексу, оскільки на момент її відкриття він був неповнолітнім. При зверненні позивача до нотаріуса за одержанням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби [PERSON] на вказані спадкові земельні ділянки йому було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт серії II-ОД №028860, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку площею 1,740га було видано після смерті спадкодавця - [INFO] , а також у зв`язку з відсутню оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028859 від 05.01.2003р., що підтверджує право власності баби на спадкову земельну ділянку. Вказані обставини позбавили позивача одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, що змусило його звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати державний акт на право приватної власності на землю серії II-ОД №028860, виданий 05.01.2003р. на ім`я [PERSON] , недійсним та визнати за ним право на спадкову земельну частку (пай) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСП «Україна», що знаходилось в с.Вільшанка, Савранського району, Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла [INFO] , а також визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку площею 1,720га, яка належала його померлій бабі [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028859 від 05.01.2003р.. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.31). Представник відповідача - Савранської селищної ради в судове засідання також не з`явився, позов визнав в повному обсязі, на підтвердження чого подав до суду відповідну письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі (а.с.32). Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. [INFO] в с.Вільшанка, Савранського району, Одеської області, у віці 67 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 06.11.2020р. (а.с.8). Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028860, який зареєстровано 05.01.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №236 (а.с.10), спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,740га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільшанської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] (а.с.10). Враховуючи, що вказаний державний акт був зареєстрований за спадкодавцем [PERSON] вже після його смерті, тобто після припинення його цивільної право- і дієздатності, та приймаючи до уваги положення ст.ст.203, 215 ЦК України, цей державний акт вважається недійсним, а відтак вказана у ньому земельна ділянка не увійшла до складу спадщини, оскільки на момент її відкриття не належала спадкодавцю. Як вбачається з Архівної довідки, виданої Архівним відділом Подільської районної державної адміністрації Одеської області 27.07.2022р. №086-06-04/192, державний акт на право приватної власності на землю серії II-ОД №028860 від 05.01.2003р. був виданий Савранською РДА Одеської області колишньому члену КСП «Україна» [PERSON] взамін сертифіката серії ОД №0114666 від 08.08.1996р. за реєстровим №288 (а.с.11); згідно розпорядження Савранської РДА №97 від 24.05.1996р. «Про затвердження паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам» розмір земельного паю по КСП «Україна» складає 2,25 в умовних кадастрових гектарах (а.с.12). Отже, спадкодавцю [PERSON] на день його смерті належало саме право на земельну частку (пай), а не земельна ділянка. Згідно ч.1 ст.1 Закону України від 05.06.2003р. №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, в редакції станом на час відкриття спадщини). Оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тобто [INFO] , тому спадкові правовідносини регулюються ЦК УРСР (ЦК України 1963 року). Встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіт не складав, а тому відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України 1963 року має місце спадкоємство за законом. Частиною 1 ст.529 ЦК України 1963 року визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00028445570 від 06.11.2020р. (а.с.13), та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, з якого вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (а.с.21, 21-зворот), а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00028442875 від 06.11.2020р., згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.22). Встановлено, що [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області за вих. №501 від 19.11.2020р. (а.с.9), а тому відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року вона визнається такою, що прийняла спадщину; дочка спадкодаця [PERSON] - [PERSON] спадщину не прийняла. Отже, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Україна», що знаходилось в с.Вільшанка, Савранського району, Одеської області, і це майно успадкувала його дружина [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав; спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №69843463 від 25.08.2022р. (а.с.26). [INFO] в с.Вільшанка, Савранського району, Одеської області, у віці 68 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 06.11.2020р. (а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина (ч.1 ст.1220 ЦК України), до складу якої увійшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Встановлено, що спадкодавець [PERSON] заповіт не складала. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черги). За правилами ч.ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Позивач [PERSON] є внуком померлої [PERSON] по лінії матері, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 16.03.1994р., з якого вбачається, що його матір`ю є [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON] , а.с.22) Н.О. (а.с.20), яка є дочкою [PERSON] і [PERSON] (а.с.21), та яка спадщину після смерті своїх батьків не прийняла; спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №69843490 від 25.08.2022р. (а.с.27). Таким чином, оскільки спадкоємець першої черги за законом [PERSON] не прийняла спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] і [PERSON] , та враховуючи відсутність інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців другої - четвертої черги, позивач [PERSON] одержав право на спадщину згідно ст.1265 ЦК України як спадкоємець п`ятої черги за законом. Встановлено, що позивач прийняв спадщину відповідно до ч.4 ст.1268 цього Кодексу, згідно якої малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент її відкриття був малолітнім. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Україна» (с.Вільшанка), яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка та діда позивача - [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав, та земельна ділянка площею 1,720га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільшанської сільської ради, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , право власності на яку за спадкодавцем підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії II-ОД №028859, зареєстрованим 05.01.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №237 (а.с.16), оригінал якого було втрачено (а.с.23). Враховуючи недійсність державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028860 від 05.01.2003р. та наявність у спадкодавця [PERSON] права на земельну частку (пай) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Україна» (с.Вільшанка), на підставі якого було видано вищевказаний державний акт, а також втрату оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серії II-ОД №028859 від 05.01.2003р., що підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на належну їй земельну ділянку, позивач позбавлений можливості оформити спадщину після смерті баби у нотаріальному порядку. Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved