Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, від 13.12.2005р. на квартиру [ADDRESS] . Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, заявниця вказує на те, що вона, її матір [PERSON] та її бабуся [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, від 13.12.2005р. Вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру було видано на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради №191680 від 13.12.2005р., записаного у реєстрову книгу за №3-23154. Однак у вищевказаному свідоцтві прізвище заявниці вказано з помилкою, а саме замість вірного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». Вищевказаний факт чинить заявниці певні перешкоди у здійсненні на розпорядження власним майном, а також доведення факту належності даного майна у державних установах. \~ \~ Заявник\~та \~заінтересовані особі\~ в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 43-44,45-47,48-50). Рішення ухвалено за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народидася [INFO] у х.Жировичі, Слонімського району, Гродненської області, Республіка Беларусь, про що в Жировичівською сільською радою Слонімського району Гродненської області зроблено відповідний запис за № 12 та видано Свідоцтво про народження № [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , який виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 06.09.1996 року, прізвище заявника заначено [PERSON] (а.с.31-35). [PERSON] , її матір [PERSON] та її бабуся [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, від 13.12.2005р. Вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру було видано на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради №191680 від 13.12.2005р., записаного у реєстрову книгу за №3-23154. (а.с.9). Судом встановлено про те, що у вищевказаному свідоцтві прізвище заявниці вказано з помилкою, а саме замість вірного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». Вищевказаний факт чинить заявниці певні перешкоди у здійсненні на розпорядження власним майном, а також доведення факту належності даного майна у державних установах. Зі змісту\~ст.4 ЦПК України\~вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~було роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6\~ст.273 ЦПК України\~\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12\~постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Таким чином, при видачі заявниці свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, від 13.12.2005р. на квартиру [ADDRESS] , прізвище заявниці вказано з помилкою, а саме замість вірного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». При таких обставинах, у суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами, а також те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, такий має бути встановлений в судовому порядку, оскільки встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним уст.2 ЦПК України. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявниці свідоцтва про право власності та відповідного розпорядження є необхідність в розпорядженні належною заявниці частини квартири. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності свідоцтва, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved