Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що про відкриття відносно нього виконавчого провадження він дізнався у вересні 2022 року з Єдиного реєстру боржників. 19.09.2022 у відповідь на заяву його представника, приватний державний виконавець Ярмошевич Н.О. направила на електронну поштову адресу представника позивача копію постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу. З матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що 03.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. відкрито виконавче провадження №677555094 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №117659 вчиненого 09.06.2021. Відповідно до вказаного виконавчого напису позивач в період з 25.05.2021 по 03.06.2021 має заборгованість перед відповідачем ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»» у розмірі 248365,54 грн., з яких : 123407,77 грн. заборгованості за тілом кредиту, 124907,77 грн. заборгованості за штрафними санкціями, 50 грн. плата вчинення виконавчого напису нотаріуса. Кредитний договір було укладено між [PERSON] та АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ»» 17.10.2005 за №016-W/000721, а в подальшому, у результаті неодноразового відступлення права вимоги на підставі договорів Факторингу, таке право перейшло до відповідача. Вважає, що зазначений виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без достатніх правових підстав. Так, при його вчиненні нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та вчинив його на Договорі про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, який не входить до переліку документів за якими стягнення провадиться у безспірному порядку, чим порушив норми закону. Тому позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 10000 грн. Окрім того, 21.10.2022 на адресу суду надійшла заява представника позивача адвоката Крутень І.В. про застосування строків вчинення виконавчого напису. Згідно поданої заяви [PERSON] просить врахувати, що грошова вимога з метою погашення якої відповідач звернувся за вчиненням виконавчого напису про стягнення боргу, виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку, передбаченого ст.88 ЗУ «Про нотаріат», тому просить суд у разі якщо він діде висновку про необгрунтованість заявлених ним у позовній заяві вимог, врахувати сплив строку позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 14.10.2022 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Гощанського районного суду від 08.11.2022 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні 10.011.2022 в режимі відеоконференції. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Окрім цього, заявила про те, що докази про оплату позивачем наданої правової допомоги будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання визнав повністю, а також не заперечує щодо стягнення з нього судового збору в розмірі 496 грн.20 коп.- 50% сплаченого позивачем при поданні позову. Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то просить зменшити вказані витрати до 1000 грн. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець Ярмошевич Н.О. в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Пояснення щодо предмету позову від третіх осіб не надходили. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило. Заслухавши представника позивача, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом станом на час виникнення спірних правовідносин був, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Судом встановлено, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 117659, яким нотаріусом звернено стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»» (правонаступника прав та обов`язків кредитора) за період з 25.05.2021 ро 03.06.2021 включено суму у розмірі 248365,54 грн. з яких:123407,77 грн. заборгованості за тілом кредиту, 124907,77 грн. заборгованості за штрафними санкціями, 50 грн. плата вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно виконавчого напису кредитний договір було укладено між [PERSON] та АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ»» 17.10.2005 за №016-W/000721. 03.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н.О. за результатом розгляду заяви про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №117659 від 09.06.2021, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №117659 від 09.06.2021 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення [PERSON] користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»» (правонаступника прав та обов`язків кредитора) за період з 25.05.2021 ро 03.06.2021 включено суму у розмірі 248365,54 грн Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1 п.1 , п.п.3.1, 3.2 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п.п. 3.5 п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також суд звертає увагу, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили, Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконним та нечинним в частині внесення пункту 2 до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, яким нотаріус керувався при вчиненні оспорюваного виконавчого напису. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже, з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 98.06.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Відповідно до ч.3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться на виконавчому написі нотаріуса викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, суд доходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 09.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 117659 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити повністю. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як військовослужбовець, а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до ст.142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 50 відсотків від розміру судового збору, який підлягав до сплати позивачем при зверненні до суду, що складає 496 грн. 20 коп. Окрім того, згідно вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник позивача адвокатом Сірочук І.В. в судовому засіданні заявила про те, що докази про оплату позивачем наданої правової допомоги будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. Приписами частин першої та другої статті 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Зважаючи на зазначене суд вважає за доцільне призначити таке засідання для вирішення питання про судові витрати у даній справі.

Outcome: approved