Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері та просять суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на мою користь аліменти на утримання матері у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідного віку, щомісяця починаючи з дня пред`явлення позову і довічно; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на мою користь аліменти на утримання матері у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідного віку, щомісяця починаючи з дня пред`явлення позову і довічно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проживає разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Є пенсіонеркою за віком, що підтверджується довідкою виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 81 від 03 лютого 2022 року та посвідченням серія [NUMBER] , виданим УПФУ в Козелецькому районі 20 жовтня 2003 року. Має незадовільний стан здоров`я. Через значне погіршення періодично перебуває на лікуванні в Чернігівській обласній лікарні. Знаходиться на диспансерному обліку під наглядом сімейного лікаря у Кіптівській сільській амбулаторії Загальної практики сімейної медицини, що підтверджується довідкою № 1 від 04 лютого 2022 року. У зв`язку з викладеними потребує постійного догляду, медикаментозного лікування, дієти, фізичної реабілітації. За станом здоров`я самостійно не в змозі себе обслуговувати. Весь догляд за позивачем, потреби по обслуговуванню, харчуванню, лікуванню, по господарству, підтриманню належною санітарного стану, тощо лягли на плечі її чоловіка. Але за станом свого здоров`я чоловік не подужає в повній мірі це все виконувати, дуже втомлюється, потребує періодично проходити курс лікування в умовах стаціонару для підтримання свого здоров`я. Її чоловік [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 3 групи з дитинства. При цьому вона має трьох дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Діти відвідують їх дуже рідко та не надають жодної допомоги - ні матеріальної, ні фізичної, ні психологічної. На даний час її становище є вкрай нужденним, оскільки є непрацездатною, має ряд захворювань та не має підтримки рідних. Виходом із ситуації могли би стати патронажні послуги доглядальниці, але вона з чоловіком не мають коштів на оплату таких послуг, крім того їхнього пенсійного забезпечення не вистачає на всі життєво необхідні потреби - ліки, харчування, реабілітаційні заходи, засоби догляду та інші засоби для існування. Розмір пенсійного забезпечення їхньої сім`ї за січень 2022 року складає: пенсія позивача - 2878,76 грн., пенсія чоловіка - 2200,00 грн. Відповідачі отримують дохід, але матеріальної допомоги не надають, тому змушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що платити нічого не збирається, оскільки йому батьки в житті нічого не дали і ніколи не допомагали. Обізнаний про захворювання матері, але скільки коштів витрачається на її лікування не знає. Останній раз відвідував батьків до 24 лютого 2022 року. У поданому відзиві на позовну заяву зазначає, що має дружину та двох доньок, одна з яких на даний час неповнолітня. Враховуючи власний негативний досвід, він, як батько, намагається зробити усе від нього залежне, щоб його діти мали освіту та перспективне майбутнє і могли себе забезпечувати фінансового. Його донька навчається та професійно займається танцями, що тягне за собою суттєві витрати, як вклад у її освіту. На даний час офіційно не працевлаштований, однак постійно використовує будь-яку можливість для отримання доходу з метою забезпечення своєї родини необхідним. При цьому у його батька є інші окрім пенсії доходи з оренди земельного паю ТОВ «Чернігів-Агроенерджи», продажу техніки та надання послуг населенню села трактором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на те, що постійно допомагав батькам. Але останнім часом з батьком склалися неприязні відносини, після чого припинив допомогу. В дитинстві батьки не виконували своїх батьківських обов`язків щодо нього. Будучи дитиною отримав травму ока, при цьому батьки не вжили заходів про встановлення інвалідності. При цьому зазначив, що має двох малолітніх дітей, ніде не працює, дохід отримує від ведення господарства. У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є чоловіком позивачки та батьком відповідачів. Останні не провідують матір, яка є тяжкохворою, жодної допомоги не надають. Він та його дружина отримують пенсію, якої не вистачає на ліки та проживання. Окрім пенсії інших доходів не мають. Допомога обох синів буде використана на те, щоб найняти людину, яка буде наглядати за позивачкою, яка є прикутою до ліжка. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у справі, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм чоловіком, [PERSON] . Є непрацездатною особою, пенсіонеркою за віком, що підтверджується довідкою виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 81 від 03 лютого 2022 року та посвідченням серія [NUMBER] , виданим УПФУ в Козелецькому районі 20 жовтня 2003 року. Позивач у справі, [PERSON] та її чоловік, [PERSON] є батьками відповідачів: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб. Відповідно до довідки про доходи виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України пенсіонеру [PERSON] в тому, що вона перебуває на обліку в Бобровицькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком. Розмір пенсії за січень 2022 року становить 2878,76 грн. Відповідно до довідки про доходи виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України пенсіонеру [PERSON] в тому, що він перебуває на обліку в Бобровицькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком. Розмір пенсії за січень 2022 року становить 2200,00 грн. Позивач у справі, має незадовільний стан здоров`я та періодично перебуває на лікуванні в Чернігівській обласній лікарні. Так, згідно виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № іст 315 КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» від 16 січня 2018 року позивачу встановлено діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в лівій середньо-мозковій артерії (31 грудня 2017 року) на фоні церебрального атеросклерозу, гіпертонічної хвороби III ступеня, правобічний легкий геміпарез, дисциркуляторна енцефалопатія II ступеня, виражена церебрастенія (код за МКХ- 10 - 163.37); Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ступеня, ступінь 3, ризик ІV, гіпертензивне серце. Постійна фібриляція передсердь з тахі-нормосистолією шлуночків, Блокади н/г ПНПГ. Серцева недостатність ІІА ступінь. Згідно виписки № 21 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Чернігівська обласна лікарня» від 11 січня 2022 року в анамнезі порушення координації рухів, неможливість самостійно пересуватись. Основний діагноз: 163.3 Ішемічний інсульт в ВББ (31 грудня 2021 року) атеротромботичний підтип, на фоні ГХ III ст., виражений вестибуло-атактичний та церебростенічний синдроми, ДЕП ІІ-ІІІ ст. Шкала NIHSS 10 б., шкала RANKIN 5 б. ІХС: Дифузний кардіосклероз. Артеріальна гіпертензія III ст., ступінь 2, ризик 4, гіпертензивне серце. І 48.0 Персистуюча форма фібриляції передсердь, нормо-тахісистолічний варіант. CHADS VASC 5б. І 50.0 СН II А ст. ТЕЛА. Позивач у справі, знаходиться на диспансерному обліку під наглядом сімейного лікаря у Кіптівській сільській амбулаторії Загальної практики сімейної медицини (довідка № 1 від 04 лютого 2022 року) та потребує постійного догляду, медикаментозного лікування, дієти, фізичної реабілітації. За станом здоров`я самостійно не в змозі себе обслуговувати. Весь догляд здійснює чоловік позивача, [PERSON] , який за станом здоров`я також потребує періодично проходити курс лікування в умовах стаціонару для підтримання свого здоров`я, але не може довго знаходиться на лікуванні, оскільки доглядає за позивачем. [PERSON] відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України 18.02.2011 року є пенсіонером по інвалідності 3 групи. У 2020 році переніс інфаркт. Відповідно до виписки-епікризу № 2015/187 КПП «Козелецька лікарня інтенсивного лікування», [PERSON] встановлений діагноз: основний ІХС. Стенокардія напруги ІІІФК, Постінфарктний (по ЕКГ) та дифузний кардіосклероз; ускладнення СН ІІА ст., Блокада ЛНПГ; супутній - - гіпертонічна хвороба III ст., ст 3, ризик 4. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 16/69/1 від 04 лютого 2022 року встановлено, що під час обстеження за адресою: [ADDRESS] , син заявника [PERSON] зареєстрований, але не проживає. [PERSON] довгий час хворіє, не здатна до самообслуговування і потребує сторонньої допомоги, на час обстеження догляд за [PERSON] здійснював її чоловік [PERSON] . Діти заявника [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в будинку були відсутні та їх речей на час обстеження не виявлено. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи № 229 від 07 грудня 2021 року, встановлено, що [PERSON] протягом шести місяців не встає з ліжка, себе обслуговувати не може. Потребує постійного догляду. [PERSON] має ряд хронічних хвороб. Переніс інфаркт. Обоє є пенсіонерами. [PERSON] та [PERSON] перебувають в стані розпачу. Не мають підтримки рідних. У подружжя втрачені зв`язки зі своїми трьома дітьми. Відносини напряжені. Діти дуже рідко відвідують батьків, не надають матеріальної допомоги. Діти відмовляються доглядати за лежачою мамою. Інших родичів, щоб могли надавати допомогу - немає. Батьки перебувають в конфлікті з дітьми через відмову дітей доглядати престарілих батьків. Отримують мінімальну пенсію, [PERSON] - 3200,00 грн., [PERSON] - 2800,00 грн. коштів не вистачає навіть на ліки, не враховуючи належне харчування. Приміщення в якому проживають заявники, перебуває в належному санітарному стані. Відповідно до висновку оцінки потреб особи, соціальна картка № 38, встановлено, що [PERSON] звернувся з вимогою вплинути на його трьох дітей, щоб вони допомагали доглядати його дружину, їх маму [PERSON] . Його дружина [PERSON] хворіє давно. В її хворобах чоловік звинувачує дітей, тому, що вони її не часто відвідують, не цікавляться їхнім життям, а донька [PERSON] зловживає спиртними напоями та веде не правильний спосіб життя, що ще більше негативно впливає на стан здоров`я матері. [PERSON] не мав та немає гарних стосунків зі своїми дітьми, незважаючи на те, що матеріально він їм дуже допомагав. Про це він їм говорить при кожній нагоді. Зателефонували сину [PERSON] , який проживає в м. Києві. Він відповів, що у нього немає часу та можливостей доглядати маму так, як він багато працює, щоб утримувати свою сім`ю. Він вважає що батько міг сам доглядати матір, а не ходити на роботу та витрачати час на скарги по всіх інстанціях. На батька він сильно ображений. Син [PERSON] пояснив, що він періодично відвідує матір, але через постійні образи та крики батька він старається роботи це не часто. Директор ЦНСП Лось Г.А. та провідний фахівець з соцроботи Ткаченко М.Д. 10 грудня 2021 року відвідали доньку [PERSON] яка проживає в с. Новий Білоус. Вона не мала ознак алкогольного сп`яніння. Вона також пояснила, що не хоче відвідувати батьків по причині постійних батькових образ її сторону, але готова забрати матір до себе. Єдина перепона на її думку - це відсутність опалення у будинку. Всім трьом дітям було запропоновано зібратись та вирішити питання догляду за мамою. Згідно зі ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення ст. 202 Сімейного Кодексу України свідчить, що обов`язок повнолітніх «дітей» утримувати своїх батьків виникає на підставі сукупності наступних умов - походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення), непрацездатність матері, батька та потреба матері, батька в матеріальній допомозі. У відповідності до ч. 1 ст. 204 Сімейного Кодексу України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. Таким чином, необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 Сімейного Кодексу України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 Сімейного Кодексу України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина - мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 Сімейного Кодексу України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Обов`язок дітей утримувати батьків не залежить від їхнього матеріального стану. Частиною 1 ст. 205 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч. 2 ст.205 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 Сімейного Кодексу України для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання позивача. Позивачка є непрацездатною, страждає рядом тяжких захворювань, отримує разом з чоловіком [PERSON] мінімальну пенсію, розмір якої не відповідає прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто не є достатнім для забезпечення належного рівня проживання, яка є єдиним джерелом доходу, потребує періодичного обстеження та лікування, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх дітей. Отримання інших доходів позивачки та її чоловіка, окрім пенсії не доведено відповідачами належними та допустимими доказами. Отже, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідачів на утримання непрацездатної матері, суд враховує те, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, яка має змогу сплачувати аліменти на утримання матері, при цьому має свою сім`ю, утримує неповнолітню дитину, яка навчається та потребує фінансового забезпечення, тому розмір аліментів має становити 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері з відповідача [PERSON] , суд враховує, що останній є працездатною особою, має сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей, має захворювання обох очей, тому розмір аліментів має становити 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, задоволенню не підлягає, оскільки не передбачена законом. Розмір частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановлюється лише щодо стягнення аліментів для дитини, яка не досягла повноліття (ст.182 СК України). Щодо часу, з якого слід стягувати аліменти, то суд вважає, що аліменти на утримання батька підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням законної сили, оскільки нормами Сімейного Кодексу України не передбачено стягнення аліментів на батьків з дня пред`явлення позову. Такий порядок передбачений лише у випадку стягнення аліментів на дитину (ст. 191 СК України) та на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обов`язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial