Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У січні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про припинення права на частку у спільному майні. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача. Спадкове майно, яке залишилося після смерті матері складається з земельної ділянки розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області площею 5,13 га та житлового будинку [ADDRESS] належних її матері за її життя на праві власності. У передбачений законом строк позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] до Запорізької районної державної нотаріальної контори, внаслідок чого було відкрито спадкову справу. Спадкову земельну ділянку було оформлено та отримано Свідоцтво про право на спадщину за законом 29.09.2011 року, проте з приводу житлового будинку [ADDRESS] на теперішній час виникли труднощі з отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом з причини того, що на теперішній час відсутні правові документи на спадковий будинок, оскільки житловий будинок належав матері позивача на праві голови домоволодіння, тому внаслідок вказаних обставин позивачу видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1516/02-31 від 28.10.2021 року та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадковий будинок. Крім того, позивач зазначає, що наприкінці жовтня 2011 року позивачем було сплачено відповідачам грошову компенсації з приводу спадкових часток відповідачів щодо спадкового майна у вигляді - житлового будинку [ADDRESS] , що було вчинено на прохання відповідачів, та між нами вирішено, питання щодо розподілу спадкового майна, а саме, позивачу залишається спадковий будинок, проте відповідачі отримали грошову компенсацію за спадкові частки, про що складено розписку, у зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою. 28.09.2022 від позивачки [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій, крім того, просить суд визнати за нею право власності на ј частку житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивачка [PERSON] до суду не з`явилась, через канцелярію суду надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.74). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти позовних вимог, просить суд розглянути справу без її участі (а.с.73). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти позовних вимог, просить суд розглянути справу без її участі (а.с.72). Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти позовних вимог, просить суд розглянути справу без її участі (а.с.67). Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився, разом із копією спадкової справи направлено до суду заяву про відсутність заперечень до позовної заяви, просять розглянути справу без їх участі (а.с.64). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Згідно із наданою на запит суду спадкової справи №133/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями після її смерті є її діти: позивачка [PERSON] та відповідачки [PERSON] , [PERSON] , а також син померлої [PERSON] (а.с.66-67). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2011 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить право власності на ј кожному земельної ділянки № [NUMBER] , яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 5,13 га, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗП №020408, кадастровий номер 2322187200:02:002:0080 (а.с.14). Згідно із розпискою від 30.10.2021 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали від позивачки грошову компенсацію своєї частки в житловому будинку [ADDRESS] у сумі 25 000 грн кожному (а.с.18). Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори вих №1516/02-31 від 28.10.2021 відмовлено [PERSON] у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS] , через відсутність правовстановлюючого документу на жилий будинок (а.с. 19). Згідно із технічним паспортом, виготовленим ФОП [PERSON] станом на 02.11.2021, спірний будинок має загальну площу 50,1 кв.м житлову 28,6 кв.м, та складається з двох кімнат житловою площею 8,0 кв. м та 20,6 кв.м (а.с.15-17). Відповідності до ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216-1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене та матеріали спадкової справи №133/2011, суд дійшов висновку, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , які в установленому законом порядку прийняли спадщину. Згідно із довідкою приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Земенкової Ю.А. вих №1732/025-14 від 30.11.2021 [PERSON] прийняла спадщину після померлого [INFO] [PERSON] .. Син спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини. Заведена спадкова справа №182/2021 (а.с.22). Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно зі ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу «Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення»), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Частиною 1 ст. 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в справі №6-2925цс15 положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач - співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів по справі. Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. Аналіз положень ст. 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Верховним Судом України в справі № 6-68цс14 сформулювано правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснено, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Судом встановлено, що відповідачі в спадковому житловому будинку [ADDRESS] не проживають, не сплачують будь-які витрати по його утриманню та не мають бажання надалі користуватися ним. Відповідачі за власної ініціативи отримали від позивачки грошову компенсацію кожний своєї спадкової частки в житловому будинку [ADDRESS] , що підтверджується розпискою, яка знаходяться в матеріалах справи. Отже, зважаючи на те, що частки кожного з відповідачів внаслідок незначної площі будинку [ADDRESS] не дозволяє виділити їх в натурі, оскільки на кожну особу по нормам ДБН повинно припадати не менш ніж 30 кв.м., тому згідно до встановлених нормативів, частка кожного відповідачів є замалою та незначною, відтак суд вважає, що припинення спадкової частки кожного з відповідачів у спадковому будинку в вищезазначеному житловому будинку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] не завдає істотної шкоди інтересам відповідачам, тим паче, що вони добровільно та за власним бажанням вже отримали грошову компенсацію від позивача та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та вважаються встановленими. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved