Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

\~20.01.2022 року [PERSON] в особі представника адвоката Сніжко П.В. звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 03.07.2019 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають\~\~малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивачка на даний час знаходиться в стані вагітності, а також перебуває у декретній відпустці. Починаючи з осені 2021 року відносини між позивачем та відповідачем почали погіршуватися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Малолітній син находиться на утриманні позивача. Позивачка ніде не працює, оскільки\~\~знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, будь якого іншого заробітку (доходу) не має, в зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-ри річного віку у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Розпорядженням Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 05.09.2022 року справа прийнята до провадження, призначена до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, повідомлена судом про час та місце слухання справи у відповідності до ст.128 ЦПК України. З заявами та клопотаннями до суду не зверталася. Представник позивача адвокат Сніжко П.В. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Відзив не надав. З клопотаннями та заявами до суду не звертався. Суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 03 липня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серії [NUMBER] , актова запис № 2335 ( а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дитину сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серії [NUMBER] , актова запис №5402 (а.с.9). Позивачка на час звернення з позовною заявою до суду знаходиться на 32 тижні вагітності. Батько дитини,\~відповідач по справі, з сім`єю не проживає, сторони по справі проживають окремо. Неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Позивачка в зв`язку з народженням сина [PERSON] , [INFO] , не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну допомогу на дитину. Відповідач фізично здорова, працездатна людина, не є особою з інвалідністю. В справі відсутні відомості про доходи та майно відповідача. Позивачка з клопотанням про витребування доказів до суду не зверталася. Таким чином, між сторонами виник спір стосовно надання відповідачем утримання позивачці як дружині, яка доглядає дитину до трьох років. Так, за приписами статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Підстави для припинення такого права передбачені ст. 85 СК України: право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини, а також право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. Порядок та способи сплати аліментів подружжю визначені законодавством наступним чином. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (частини 1-3 статті 77 СК України). Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Таким чином, підставами для виникнення права у дружини на утримання за даною нормою є проживання з нею дитини віком до трьох років та наявність у відповідача можливості надавати дружині матеріальну допомогу, через що вимоги позивачки, з якою проживає їх з відповідачем син, який не досяг трьох років, є обґрунтованими з урахуванням того, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, тобто має можливість надавати дружині матеріальну допомогу. Суд визнає аргументовано доведеним позивачем існування обов`язку відповідача щодо надання на утримання матері їх спільної дитини до досягнення нею трирічного віку, тобто позивачу [PERSON] . При цьому судом враховується, що відповідачем ні в який спосіб не заперечено своє батьківство стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , обставини проживання останнього разом з матір`ю позивачем [PERSON] , його власний обов`язок щодо надання їм утримання, наявність у нього заробітку, що визначає ґрунтовність цих обставин, вказаних позивачем. З урахуванням наведеного, а також приймаючи до уваги обставини перебування на утриманні позивача [PERSON] малолітньої дитини, що обмежує можливості здобуття позивачем наразі особистого доходу, обставини чого мають істотне значення стосовно заявленого спору, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, визначаючи, що з відповідача на ім`я позивача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, що у достатній мірі відповідає заявленим позивачем потребам надання їй особистого утримання, та не буде заздалегідь непомірним для їх сплати відповідачем в межах передбачених законом обмежень стягнення аліментів загалом не більше 50 відсотків заробітної плати, охоплюючи можливість надання також утримання малолітньому сину за переважного його обов`язку надання утримання саме дитині, позаяк наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), з підстав чого суд не зобов`язаний обмежуватись розміром заробітку (доходу) платника, позивачем не доведено ні в який спосіб. Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. Згідно із п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат,\~суд виходить\~з того,\~що згідно\~вимог п.14\~ч.2\~ст.3\~Закону України\~"Про\~судовий збір"\~позивач звільнена\~від сплати\~судового збору\~за цим\~предметом цивільного\~спору.\~Відтак,\~за правилами\~ст.141\~ЦПК України\~пропорційно задоволеним\~позовним вимогам\~з відповідача\~на користь\~держави належить\~стягнути судові\~витрати із\~сплати судового\~збору в\~розмірі 992,40\~грн.\~за відповідною\~ставкою вимог\~майнового характеру\~фізичної особи.

Outcome: partial