Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

30.08.2022\~р.\~до Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя надійшла\~позовна заява\~Управління поліції\~охорони в\~Запорізькій області до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 70157,73 грн., та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 квітня 2021 року, о 12 годині 10 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «CHERY QQ», державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті вулиці Олександрівська - вулиці Фортечна у місті Запоріжжі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги, не надала перевагу в русі, службовому автомобілю «RENAULT LOGAN», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить Управлінню поліції охорони в Запорізькій області, під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїла з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2021 року у справі № 331/1815/21 провадження № 3/331/841/2021, [PERSON] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 05.05.2021 року. Вартість ремонту пошкодженого під час ДТП автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н. [NUMBER] , склала: 70 157,73 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління поліції\~охорони в\~Запорізькій області матеріальну шкоду спричинену ДТП в розмірі 70157,73 грн., та судові витрати в розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 48-49). Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] \~у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася завчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надала. Представник третьої особи ТОВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 квітня 2021 року, о 12 годині 10 хвилин, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «CHERY QQ», державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті вулиці Олександрівська - вулиці Фортечна у місті Запоріжжі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги, не надала перевагу в русі, службовому автомобілю «RENAULT LOGAN», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить Управлінню поліції охорони в Запорізькій області, під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїла з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2021 року у справі № 331/1815/21 провадження № 3/331/841/2021, [PERSON] , [INFO] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 05.05.2021 року. (а.с. 33) На момент вчинення ДТП службовий автомобіль «RENAULT LOGAN», державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , був зареєстрований за Маріупольським міжрайонним відділом Управління поліції охорони в Донецькій області (свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] ) та знаходився у користуванні Управління поліції охорони в Запорізькій області на підставі договору позички транспортного засобу від 27.02.2019, акту приймання-передачі транспортного засобу від 06.03.2019, укладених та підписаних між У ПО Запорізької області та Маріупольським MB У ПО в Донецькій області. На підставі наказу НПУ «Про передачу індивідуально визначеного майна» № 745 від 12.05.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 від 14.05.2021 до вказаного договору позички ТЗ, згідно з якою договір позички був припинений з 14.05.2021. (а.с. 24-32) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу «CHERY QQ», державний номерний знак [NUMBER] , на момент вчинення ДТП, була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». 05.04.2021 року Управління поліції охорони в Запорізькій області звернулось до Страховика - ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням потерпілої особи про ДТП. (а.с. 34) 01.06.2021 року Управління поліції охорони в Запорізькій області звернулось до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначену заяву після отримання Страховиком було зареєстровано за № 21.202316163-2569. (а.с. 35) 08.11.2021 року УПО Запорізької області вкотре звернулось до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із проханням відшкодувати завдану ДТП шкоду (лист від 08.11.2021 вих. № 2500/43/27/8/01 -2021). (а.с. 37) Але, з моменту направлення вищевказаних документів і до моменту звернення з позовом до суду Управління поліції охорони в Запорізькій області не отримало відповіді від страховика щодо визнання чи невизнання даної події страховим випадком, щодо розміру страхового відшкодування, яке мало бути розраховане страховиком, та причин невиплати страхового відшкодування. Отже, позивач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування у строки та в порядку визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Та не зважаючи на це шкода, заподіяна Управлінню поліції охорони в Запорізькій області залишається невідшкодованою до теперішнього часу. Між Управлінням поліції охорони в Запорізької області та ТОВ «Адамант Моторс Запоріжжя», укладено Договір про надання послуг №1 від 07.02.2022, предметом якого було надання послуг з кузовного ремонту автомобіля замовника, найменування, асортимент кількість та ціна якого вказується у рахунках, видаткових та податкових накладних. Конкретний вид і перелік послуг, що виконуються за Договором погоджується сторонами в наряд-замовленнях, які є невід`ємною частиною цього Договору. Факт виконання послуг засвідчується Актом виконання послуг, що підписується сторонами в день закінчення виконання послуги (п.п. 1.1., 1.2., 3.5. Договору). (а.с.39) Згідно з Рахунком-фактурою №Н3200023901 від 07.02.2022 до вказаного вище Договору №1 від 07.02.2022, наряд-замовленням №Н3200023901 від 07.02.2022, платіжним дорученням №8978 від 09.02.2022, актом виконаних робіт №3200009748 від 15.04.2022 вартість ремонту пошкодженого під час ДТП автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н. [NUMBER] , шасі (кузов) [NUMBER] , який належить Управлінню поліції охорони в Запорізькій області, складає: без ПДВ - 58 464,77 грн., ПДВ 20% - 11 692,96 грн., а всього вартість ремонту з ПДВ - 70 157,73 грн. (а.с. 40-43) Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 8 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі- Постанова від 01 березня 2013 року) було роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи наведені обставини та норми матеріального права [PERSON] , як володілець джерела підвищеної небезпеки вина якої встановлена постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.04.2021 року у справі № 331/1815/21, повинна нести відповідальність за спричинену шкоду. Відповідно до ст. 511 ЦК зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно \~ \~ \~ \~із ч.ч. 1 та 4 ст. 636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст.599 ЦК виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (ст.ст. 36, 37 закону №1961-ІУ). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за ст. 1194 ЦК. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі ст.1194 ЦК, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоду. В такому випадку особа, яка завдала шкоду і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, від 28.03.2018 року у справі №296/587/17. Матеріальний збиток, який був спричинений Управлінню поліції охорони в Запорізькій області в результаті вчинення вказаних вище протиправних дій [PERSON] , залишився невідшкодованим як винною особою так і страховиком. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами, будь-яких заперечень з приводу суми заборгованості та підстав її нарахування відповідачем не надано, отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved