Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

В жовтні\~\~2021\~\~року керівник\~Чуднівської\~ окружної\~прокуратури\~ Житомирської\~області\~ в\~інтересах\~\~держави в\~особі\~Романівської\~ селищної\~ради\~Житомирської області\~звернувся\~до\~Романівського районного\~суду\~Житомирської\~області з\~позовом\~до\~Головного управління\~Держгеокадастру\~\~у Житомирській\~області\~(далі\~ГУ Держгеокадастру\~\~у Житомирській\~області),\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~треті\~особи,\~які\~не\~заявляють самостійних\~вимог\~щодо\~предмета спору\~товариство\~з\~обмеженою відповідальністю\~«КАМІНЬСЬКЕ»\~(далі\~ТОВ «КАМІНСЬКЕ»),\~товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ТРАНС-РЕК»\~(ТОВ\~«ТРАНС-РЕК»), товариство з обмеженою відповідальністю «КАМІНЬСЬКЕ АГРО» (далі ТОВ «КАМІНСЬКЕ АГРО»), [PERSON] в якому просить: визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 6 травня 2019 року №6-1388/14-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки, загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером 1821481500:04:000:0864, для ведення особистого селянського господарства; витребувати від [PERSON] на користь Романівської селищної ради Житомирської області земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га з кадастровим номером 1821481500:04:000:0864, розташовану на її території . Зазначений позов мотивований тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 6 травня 2019 року №6-1388/14-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер 1821481500:04:000:0864), що знаходиться на території Романівського району, за межами населених пунктів Врублівської сільської ради та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі\~зазначеного наказу,\~6\~травня \~2019\~року за\~ [PERSON] \~зареєстровано право\~власності на\~вказану земельну\~ділянку,\~яку він\~згодом на\~підставі договору\~купівлі-продажу\~№ 624\~від 8\~травня 2019\~року відчужив\~на користь\~ [PERSON] ,\~а остання\~на підставі\~договору оренди\~землі від\~8\~травня\~ 2019\~року передала\~її в\~оренду ТОВ\~«КАМІНСЬКЕ». В подальшому ТОВ «КАМІНСЬКЕ» 15 вересня 2020 року уклало договір суборенди спірної земельної ділянки з ТОВ «ТРАНС-РЕК». Керівник Чуднівської\~ окружної прокуратури\~ Житомирської області\~ вважає, що [PERSON] не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже скористався таким правом, отримавши на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24 квітня 2019 року № 11-1439/14-19-СГ у власність земельну ділянку в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 3523883200:03:000:5329) площею 2,000 га на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення вимог закону як [PERSON] , так і посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, оскільки останні, маючи доступ до відомостей Державного реєстру речових прав та Державного земельного кадастру, не перевірили наданих [PERSON] відомостей щодо невикористання ним права на безоплатну приватизацію земельної ділянки даного виду використання у відповідному розмірі, що відповідно до\~статті 155 ЗК України\~є підставою для визнання наказу, яким затверджено проект землеустрою, недійсним. Також керівник Чуднівської\~ окружної прокуратури\~ Житомирської області\~ зазначив, що оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 1821481500:04:000:0864 вибула з володіння на підставі незаконної приватизації, тому земля має бути повернута у власність шляхом її витребування у власника. 21 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника [PERSON] , в якому зазначено, що остання не є власником земельної ділянки, у зв`язку з тим, що 19 жовтня 2021 року на підставі договору купівлі продажу №2578 право власності на земельну ділянку площею 2,000 га (кадастровий номер 1821481500:04:000:0864), що знаходиться на території Романівського району, за межами населених пунктів Врублівської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства, набула [PERSON] . Крім цього зазначив, що позов є безпідставним. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1821481500:04:000:0864 [PERSON] зареєстрував 6 травня 2019 року, а право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 3523883200:03:000:5329 зареєстровано 10 червня 2019 року, тобто пізніше. 28 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, в якому зазначено, що даний позов не визнає оскільки право власності на земельну ділянку виникає з моменту його реєстрації уповноваженим органом. Враховуючи те, що [PERSON] право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1821481500:04:000:0864 зареєстровано раніше ніж право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3523883200:03:000:5329, спірна земельна ділянка останнім отримана у власність правомірно. Інші учасники справи своїм правом подати відзив на позов та пояснення не скористались. 30 грудня 2021 року заступником керівника Чуднівської окружної прокуратури подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що [PERSON] реалізував своє право на безоплатне отримання земельної ділянки у властнісь відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24 квітня 2019 року № 11-1439/14-19-СГ, яким надано йому у власність земельну ділянку в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 3523883200:03:000:5329) площею 2,000 га на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Отже [PERSON] не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже скористався таким правом. Крім цього зазначив, що відповідно до договору купівлі продажу №2578 від 19 травня 2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 24 травня 2022 року замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] . Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 26 серпня 2022 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «КАМІНСЬКЕ АГРО» з тих підстав, що 4 січня 2022 року [PERSON] уклала договір оренди на спірну земельну ділянку з ТОВ «КАМІНСЬКЕ АГРО». В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника Чуднівської окружної прокуратури надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 6 травня 2019 року №6-1388/14-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,000 га (кадастровий номер 1821481500:04:000:0864), що знаходиться на території Романівського району, за межами населених пунктів Врублівської сільської ради та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу, 6 травня 2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, яку він згодом на підставі договору купівлі-продажу № 624 від 8 травня 2019 року відчужив на користь [PERSON] , а остання на підставі договору оренди землі від 8 травня\~ 2019 року передала її в оренду ТОВ «КАМІНСЬКЕ». В подальшому ТОВ «КАМІНСЬКЕ» 15 вересня 2020 року уклало договір суборенди спірної земельної ділянки з ТОВ «ТРАНС-РЕК». Відповідно до договору купівлі продажу №2578 від 19 травня 2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку. Водночас 4 січня 2022 року [PERSON] уклала договір оренди на спірну земельну ділянку з ТОВ «КАМІНСЬКЕ АГРО». Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24 квітня 2019 року № 11-1439/14-19-СГ [PERSON] отримав у власність земельну ділянку в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер 3523883200:03:000:5329) площею 2,000 га на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Отже на підставі вищевказаного наказу [PERSON] реалізував своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Частинами першою та четвертою\~статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до\~статті 387 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною першою\~статті 330 ЦК України\~встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. В силу частини першої\~статті 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з частиною першою\~статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України)\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до частини третьої\~статті 116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з приписами частини четвертої\~статті 116 ЗК України\~передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Частиною шостою\~статті 118 ЗК України\~передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу. Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (пункт «б» частини першої\~статті 121 ЗК України). Згідно з частиною четвертою\~статті 122 ЗК України\~земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті передає у власність або у користування для всіх потреб центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2015 року № 15, Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого\~наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України\~\~\~\~від 29 вересня 2016 року № 333, таким відповідним центральним органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) та територіальні органи Держгеокадастру. Оскільки станом на час видання наказу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 6 травня 2019 року №6-1388/14-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2,000 га з кадастровим номером 1821481500:04:000:0864, що знаходиться на території Романівського району, за межами населених пунктів Врублівської сільської ради, останній на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24 квітня 2019 року № 11-1439/14-19-СГ отримав у власність земельну ділянку в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3523883200:03:000:5329 площею 2,000 га на території Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] скористався своїм правом, передбаченим\~статтею 116 ЗК України, повторно, тобто з порушенням визначеного земельним законодавством порядку. Крім того, згідно з положеннями\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~статті 334 ЦК України, а також положень статей\~125,\~126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, у тому числі надану у власність в порядку безоплатної приватизації, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.\~Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до\~статті 2\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна\~реєстрація є лише офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення\~прав на нерухоме майно, проте\~не є підставою виникнення цивільних прав, зокрема набуття, зміни або припинення прав на нерухоме майно. Сама по собі державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня\~\~2019 року у справі № 911/3594/17). Відповідно до статей\~11,\~13 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають на підставі юридичних фактів\~та здійснюються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. Частиною дев`ятою\~статті 118 ЗК України\~встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. За системним зв`язком та змістом положень частини першої, пункту «в», частини третьої, четвертої статті\~116, частин першої, сьомої, дев`ятої статті\~118, частини першої статті\~121, статті\~122 ЗК України, які визначають право громадян на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності шляхом приватизації та порядок його реалізації, закон визначає, що така передача здійснюється шляхом прийняття відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування в межах повноважень відповідного рішення і не допускає безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок певного виду використання більш як один раз. Відповідно прийняття органами виконавчої влади або місцевого самоврядування рішень про таку передачу без додержання вказаних вимог також є недопустимим. Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до\~статті 118 ЗК України\~є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 1840/3664/18). Враховуючи викладене, та те, що закон пов`язує наявність права на безоплатне набуття у приватну власність земельних ділянок певного виду використання із земель державної та комунальної власності саме з фактом прийняття\~відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, а не з державною реєстрацією речових прав на відповідне майно, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Згідно з частиною першою\~статі 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved