Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:Служба у справах дітей виконкому Соснівського РДА у м. Черкаси про виселення, посилаючись на те, що 19.10.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 16.03.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. та зареєстрований у державному реєстрі під № 1029. Після отримання права власності на вказану нерухомість, позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання у ньому наступних осіб: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення з квартири загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] адже на підставі ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та право власності є непорушним. Просять суд виселити громадян: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зі зняття з реєстраційного обліку у органах МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, без надання іншого жилого приміщення. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 квітня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , який діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей виконкому Соснівського РДА у м. Черкаси про виселення. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Алексєєв Максим Юрійович, Орган опіки та піклування м. Черкаси про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру, посилаючись на те, що реєстрацію права власності квартири загальною площею 30,4 кв. м., житловою площею 16,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . вважає не законною та такою, яка підлягає до скасування наступних підстав: 16.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № СSІPGK00000054, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 28010 дол. США на термін до 16.03.2027 та зобов`язано повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і позивач уклали договір іпотеки від 16.03.2007 відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою [ADDRESS] . 01 квітня 2015 року, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, у справі № 712/16449/14-ц було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» Поберезького С.В про стягнення заборгованості за договором кредиту та стягнуто з останнього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, кошти в сумі 24342,90 доларів США, що за курсом 12,95 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2014 року, еквівалентно 315240,57 гривень. Постановою державного виконавця Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ № 48774991 від 05.10.2015 накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, від 17.12.2016, у справі №712/11271/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту, було знято арешт з нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений державним виконавцем Соснівського відділу ДВС Черкаського РУЮ згідно постанови від 05.10.2015 року - ВП № 48774991. Тобто, зважаючи на вказані вище обставини, квартира за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 05.10.2015 по 17.12.2016 перебувала під арештом, встановленого постановою державного виконавця Соснівського відділу ДВС у виконавчому провадженні № 48774991. Згідно з відомостями, отриманими з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем [PERSON] зареєстрована 1/2 будинку за адресою: [ADDRESS] . Вартість будинку, відповідно до даних Реєстру, становить 19417 гривень, тобто вартість частки даного будинку, належної [PERSON] , становить 9708,50 гривень, адже останній володіє половиною даного будинку. Дана будівля не відповідає жодним вимогам чинного законодавства до житлової нерухомості, адже будівля значною мірою зруйнована, фактично являє собою купу будівельного брухту та частка [PERSON] в даній спільній частковій власності, жодним чином, не може забезпечити належних умов проживання сім`ї [PERSON] з чотирьох чоловік, серед яких є двоє неповнолітніх дітей. Вказані обставини підтверджено висновком № 22/18/Буд. експертного будівельного дослідження від 19 липня 2018 року. Враховуючи позицію відповідача, саме дана частина будинку була підставою для незастосування норм Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» при перереєстрації квартири [PERSON] за ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак до ч. 1 ст. 1 даного Закону, передбачено те, що його норми не можуть бути застосовані до осіб, які мають іншу житлову нерухомість. В даному Законі вживається термін «житлова нерухомість», тобто та нерухомість, яка придатна, за своїми технічними характеристиками, для забезпечення належних умов проживання та може являти собою альтернативу відчужуваному житлу. 1/2 будинку, належного [PERSON] , жодним чином не може виступати в якості альтернативного житла, адже дана нерухомість не являється житловою в розумінні Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», її технічний стан, ступінь зносу, а також площа, жодним чином, не може забезпечити належних умов проживання сім`ї [PERSON] , в складі якої двоє неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим, до правовідносин, які виникли між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» слід застосовувати норми ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] є незаконним. Боржник не отримував повідомлення про намір стягнення на предмет іпотеки та про це дізнався лише з копій додатків до позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення. Під час державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ КБ «ПриватБанк» було допущено ряд порушень норм законодавства України, зокрема: Не дотримано вимог підпункту 2 п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, адже під час державної реєстрації права власності на квартиру по [ADDRESS] , представниками ПАТ КБ «ПриватБанк» не було підтверджено факт отримання боржником застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Порушено п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», адже на час державної реєстрації квартири [PERSON] за ПАТ КБ «ПриватБанк», існувало зареєстроване обтяження речових прав на нерухоме майно - арешт, згідно постанови Соснівського відділу ДВС у виконавчому провадженні № 48774991. Не враховано положення Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», адже будинок за адресою: [ADDRESS] не являється житловою нерухомістю у розумінні ч. 1 ст.1 даного Закону. Не можливо залишити поза увагою висновок ВСУ, викладений у постанові від 3 квітня 2019 року, у справі № 755/5072/17, згідно якого при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не має права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте. Також, у справі № 726/1538/16-ц, ВСУ було встановлено те, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» розповсюджується як на судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, так і на позасудовий спосіб. Саме у випадку з квартирою [PERSON] , державному реєстратору слід було відмовити у державній реєстрації права власності на квартиру за ПАТ КБ ПриватБанк, у тому числі і з підстав передбачених Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Викладені вище порушення призвели до незаконної державної реєстрації права власності квартири за адресою: [ADDRESS] , а тому реєстрація права власності квартири загальною площею 30,4 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ПАТ КБ ПриватБанк підлягає до скасування з наведених вище підстав. Більше того, до теперішнього часу позивачем [PERSON] продовжується сплачуватись заборгованість по кредиту перед ПАТ КБ ПриватБанк, навіть попри те, що вимоги за кредитним договором були задоволені відповідачем за рахунок відчуженої квартири по [ADDRESS] . Зважаючи на вказане, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Алексєєв Максима Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - реєстрації права власності квартири [PERSON] за ПАТ КБ «ПриватБанк», не суперечать положенням ст. 16 ЦК України, а відтак є належним способом судового захисту порушеного права [PERSON] . Просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Алексєєва Максима Юрійовича про державну реєстр прав та їх обтяжень, індексний номер: 32017847 від 24.10.2016 про державну реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на квартиру за адресою : [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Вирішити судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив суд в позові відмовити. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не визнав та просив суд в позові відмовити. Свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні в позові ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд відмовити, позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Приватний нотаріус Алексєєв Максим Юрійович ву судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Представник органу опіки та піклування м. Черкаси в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СSІPGK00000054, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 28010 дол. США на термін до 16.03.2027 та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір іпотеки від 16.03.2007, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою [ADDRESS] . Відповідно до п. 16.7 договору іпотеки квартири від 16.03.2007 року, іпотекодержатель має право, з метою задоволення своїх вимог: звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань за кредитним договором у випадках: відмови іпотекодавця в переоформленні якого-небудь із договорів страхування предмету іпотеки, особистого страхування, згідно кредитного договору; порушення іпотедавцем зобов`язань по договору у т.ч. при порушення порядку зміни предмету іпотеки; порушення кримінальної справи відносно іпотекодавця; неможливості звернення стягнення на майно, заставлене з метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, з будь-якої причини (у т.ч. втрати, знищення, ушкодження або недосяжності предмета іпотеки для іпотекодержателя з будь-яких причин); встановлення невідповідності дійсності відомостей, які містяться в даному договорі, або інших документів, наданих іпотекодавцем; пред`явлення іпотекодавцем предмета іпотеки в користування третім особам без письмової зголи іпотекодержателя; тривалої відсутності іпотекодавця в місці постійного проживання,

Outcome: partial