Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свій позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Фактичні шлюбні відносини припинились у 2015 році, коли відповідач вибув на постійне місце проживання до Республіки Казахстан. Ухвалою суду від 28 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, доручено компетентному суду Республіки Казахстан вручити\~\~ [PERSON] , копії ухвали суду, позовної заяви з приєднаними до неї документами. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року відновлено провадження у справі. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. На виконання відповідної ухвали на адресу суду від Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро) надійшли документи, складені у зв`язку з виконанням на території республіки Казахстан доручення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області про вручення документів [PERSON] . Так, в матеріалах справи наявне підтвердження про вручення документа, відповідно до якого [PERSON] вручено копію позовної заяви з додатками, ухвалу від 28.04.2022 року, повідомлення про день та час судового засідання. Також судом отримано заяву [PERSON] , в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, у своїй заяві просить розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6), між подружжям відсутні почуття, на яких ґрунтуються сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини не підтримуються протягом тривалого часу. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спір про розірвання шлюбу, укладеного між громадянкою України та громадянином Республіки Казахстан, в силу ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ст.ст. 63, 75, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 29 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах підлягає вирішенню із застосуванням національного законодавства України як Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу, та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні діє ратифікована Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 р. «Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» між Державами - членами Співдружності Незалежних Держав, учасниками цієї Конвенції, іменовані як Договірні Сторони. Серед інших, сторонами цієї Конвенції є Україна та Республіки Казахстан. Відповідно до ст. 28 зазначеної Конвенції по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Згідно з ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умовами додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків. Згідно з ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Крім того, в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, від 5 жовтня 1961 року, немає необхідності проходити консульську легалізацію, а досить проставити апостиль в Міністерстві юстиції відповідної країни. Список країн, для подачі документів в які, офіційно апостиль не потрібен, сформувався з країн-учасників Мінської конвенції від 22 січня 1993 р. Даною конвенцією було скасовано вимогу легалізації документів між учасниками договору, при цьому сторонами договору є Казахстан та Україна. Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що у відповідності зі ст.112 Сімейного кодексуУкраїни є підставою для розірвання шлюбу. Майнового спору та спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує їх прав, свобод чи інтересів Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає за доцільне розірвати шлюб між сторонами. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved