Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

26 травня 2022 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов [PERSON] , в якому просить: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дочки - [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути із [PERSON] , [INFO] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку до повноліття дитини; 3) призначити її опікуном [PERSON] , [INFO] до її повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що являється рідною бабусею [PERSON] , [INFO] . Її син [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON] , який в подальшому був розірваний. Від спільного проживання у них є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . [INFO] її син [PERSON] помер. Дитина залишилась проживати разом з позивачем, так як фактично з самого її народження вона опікувалась онукою. Вона та її чоловік мають власну квартиру та можуть створити для [PERSON] всі необхідні умови для проживання та дати їй любов та турботу. Мати дитини - [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та не займається вихованням та утриманням своєї дочки. Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями від 26 травня 2022 року, вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 16 червня 2022 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовне засідання на 12 липня 2022 року. Вказаною ухвалою зобов`язано службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. В зв`язку з неявкою учасників справи в підготовче засідання, призначене на 12 липня 2022 року, останнє відкладено на 01 вересня 2022 року. 22 липня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач офіційно працює в ДНЗ «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича» на посаді маляра-штукатура, де отримує стабільну заробітну плату та характеризується позитивно. Позивач по справі є матір`ю померлого колишнього чоловіка відповідача, з якою остання перебуває в неприязних відносинах протягом тривалого часу. За час існування шлюбу у відповідача часто виникали конфлікти з померлим чоловіком через зловживання останнім спиртними напоями. Під час таких конфліктів позивач завжди ставала та бік свого сина, вмішувалась у їх особисте подружнє життя та виховання дитини, а коли син помер налаштувала онуку проти своєї матері. Через своє негативне ставлення до невістки позивач постійно обмовляє останню перед дитиною. У зв`язку з чим у відповідача різко почали погіршуватися відносини з дочкою, дитина почала уникати спілкування з матір`ю, та не відповідає на її телефонні повідомлення та дзвінки. Всі спроби відповідача приймати участь у житті дитини, самостійно піклуватися про неї та виховувати припиняються позивачем. 03 серпня 2022 року на адресу суду надійшов висновок виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області - органу опіки та піклування від 29 липня 2022 року за № 498 «Про вирішення судового спору про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої дочки [PERSON] ». 25 серпня 2022 року до суду від представника відповідача надійшла заява про виклик свідків. 01 вересня 2022 року від [PERSON] до суду надійшла заява з проханням підготовче судове засідання провести без її участі та заява про виклик свідків. 01 вересня 2022 року до суду від представника відповідача - адвоката Семенюти Р.А. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та її представника. Просили задовольнити раніше подані клопотання. Проти закриття підготовчого судового засідання не заперечували. Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 вересня 2022 року о 14:00 год. Вирішено викликати в судове засідання свідків: 1. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; 2. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; 3. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; 4. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; 5. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; 6. [PERSON] , що проживає за адресою: Білоцерківський район Київської області, село Шамраївка. 27 вересня 2022 року до суду надійшло клопотання про виклик в судове засідання та допит неповнолітньої [PERSON] . Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року задоволено клопотання позивача про допит в якості свідка неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що звернулася до суду з даною заявою в інтересах внучки. З березня 2020 року син хворів, був у лікарні. Коли син був вдома, внучка була з ним, а коли в лікарні - внучка була з нею. З березня 2021 року внучка проживає з нею. [INFO] син помер. Після його смерті внучка постійно проживала з нею. Невістка ніколи не піклувалася про внучку, не забезпечувала одягом та харчуванням, утриманням дитини займалась лише вона. Зазначала, що не забороняє внучці спілкуватися з матір`ю. Внучка ходить до дідуся та бабусі. До березня 2021 року син, невістка та внучка жити у будинку в с.Шамраївка, який придбав її син. Під час спільного життя син та невістка постійно скандалили, тому періодично внучка приходила жити до неї. На даний час на невістку ображається, проте неприязних стосунків немає. В даний час невістка почала зловживати спиртними напоями, місце проживання її невідоме, то наймає квартиру, то проживає з співмешканцем. Внучці не подобається, що мала вживає спиртні напої. Представник позивача - адвокат Закаблук Л.О. в судовому засіданні пояснила, що відповідач не піклується про дитину, її фізичний та духовний розвиток, тому з урахуванням думки дитини і висновку органу опіки та піклування, позов підлягає до задоволення. В той же час, представник відповідача пояснила суду, що ведення відповідачем аморального способу життя та зловживання спиртними напоями, в судовому засіданні не доведено. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що з 2003 року перебувала в шлюбі з [PERSON] . З початку подружнього життя жили в квартирі по [ADDRESS] , а потім переїхали до позивача, там народилась дитина, там і проживали 13 років. Весь цей час лише вона займалася дитиною, ходила на батьківські збори, водила до лікарів. Потім вони переїхали в будинок, що знаходиться у селі Шамраївка, в який вона також немало вклала зусиль, оскільки чоловік працював лише 2 місяці на рік, а весь інший час зловживав спиртними напоями. Він закінчив пити у березні 2021 року та вигнав її. У них з [PERSON] були неприязні стосунки по тій причині, що він дозволяв [PERSON] , другу дочки приходити до них додому та залишатися ночувати. Вона вигонила [PERSON] з хати, а [PERSON] вигонив її. Бабуся сказала дитині, що вона отруїла батька. Позивач зазначала, що постійно дзвонила дитині, але вона не відповідала на її телефонні дзвінки з нового року. Дитина постійно говорила їй, що я хочу також її отруїти. Кошти на життя дитині давала. Влітку 2021 року [PERSON] просила, щоб я її забрала до себе, бо батько її ображав та виганяв з хати. Вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав немає, оскільки вона не винна в тому, що не може бачитися з донькою, оскільки не може приходити до дитини, так як її бабуся не допускає її до будинку. Представник відповідача - адвокат Семенюта Р.А. позовні вимоги не визнав, при цьому суду пояснив, що відповідачка не винна в тому, що не проживала з дитиною, оскільки [PERSON] сам вигнав її з дому, в дочка сама вирішила жити з батьком. Позивач по справі постійно підтримувала свого сина та постійно говорила внучці, що її мати винна у смерті її батька. Допит неповнолітньої не може бути підставою для позбавлення її батьківських прав, так як відповідач намагається налагодити відносини з донькою. Представник служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських права та просила суд задовольнити. Пояснила суду, що враховуючи інтереси дитини, яка особисто подала до служби у справах дітей заяву про доцільність позбавлення її матері батьківських прав, вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] . В судовому засіданні заслухано думку неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка пояснила суду, що хоче щоб її маму позбавили батьківських прав, оскільки остання вживає спиртні напої. В стані алкогольного сп`яніння мама її ображає. Колись мама, як була в стані алкогольного сп`яніння, то не впізнала її, вибігла за нею з будинку, бо думала, що це колишня жінка батька. Її мама не била, але потім вона побачила, що у батька розбитий ніс. Коли вона жила з батьком, мама до приїздила в село, але була п`яна, нічого з собою не привозила. Батько інколи підробляв. Гроші давала їй лише бабуся. Коли батько був хворий, то за ним доглядали дід та бабуся. Тато з мамою були вже розлучені коли він хворів. На весіллі у сестри, мама їй сказала, що вона з нею навіть не привіталася. Зазначала, що їй прикро, що мама не хоче з нею спілкуватися. На даний час вона не бажає спілкуватися з мамою. Її старша сестра говорила, що також пів року з мамою не спілкувалася. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивача знає уже понад 15 років, вона сестра її подруги. Позивача та відповідача знає добре. З моменту смерті сина позивача, мама не цікавиться долею своєї дочки, гроші не дає, не дзвонить. [PERSON] вона не бачила років 3. [PERSON] завжди згадує лише батька, мама живе з чоловіком який характеризується негативно. Про маму дитина навіть не згадує. Бабуся не забороняє спілкуватися внучці з матір`ю. [PERSON] три роки жила в Шамраївці, а останній рік живе в м.Біла Церква з бабусею. Вказувала, що бачила [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, сина позивачки п`яним не бачила, оскільки останній пив лише пиво. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що позивач являється її сусідкою. Батьків [PERSON] знала 15 років. В селі [PERSON] з чоловіком та донькою проживали близько 2 років. Після того, як син позивача помер, [PERSON] вийшла заміж, а їх дочка [PERSON] почала жити з бабусею. [PERSON] не приймає активної участі у житті дитини, її вихованням займається бабуся. Коли запитувала у [PERSON] чи вона телефонувала до матері, вона відповідала, що зараз зателефонує. Крім того, [PERSON] говорила, що мама влаштування скандал на весіллі у своєї старшої дочки. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав суду, що він є батьком відповідача. Остання посварилася з донькою з тією причини, що доньку проти матері налаштовує бабуся - позивач у даній справі. Як тільки відповідач розлучилася зі своїм чоловіком, останній зі своєю матір`ю вигнали відповідача з будинку, в якому вона проживала в селі Шамраївка, змінивши при цьому замки в будинку. Відповідач намагається відновити відносини з донькою, але остання постійно змінює номер телефону. Дитина проживаючи з бабусею, фактично перебуває під її впливом, та уникає спілкування з матір`ю. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є рідною сестрою відповідача. Позивач постійно вмішувалася в сім`ю її сестри та зі своїм сином заподіяли останній тілесні ушкодження. На даний час донька відповідача не спілкується з матір`ю через тек, що позивач звидить наклепи на неї. Донька сестри [PERSON] часто змінює номер телефону і відповідач не може до неї зателефонувати. До смерті батька дитини, її сестра постійно виховувала та утримувала доньку, але після того, як її чоловік помер, дитина почала проживати із бабусею - позивачем у даній справі. [PERSON] намагається передавати допомогу своїй доньці, але дитина уникає зустрічі з нею. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є рідною сестрою відповідача. У її сестри зіпсувалися відносини з донькою [PERSON] , так як остання у свої 14 років проживає із хлопцем. Її мати категорично проти даних стосунків, але бабуся їх підтримує і діти проживають спільно у будинку бабусі. До смерті батька дитини, її вихованням та утриманням займалася мати - відповідач у справі. Після того, як батько дитини помер, остання проживає спільно з бабусею - позивачем у справі. Наприкінці 2021 року [PERSON] , чоловік відповідача вигнав останню з будинку. Її сестра [PERSON] передає грошові кошти для доньки [PERSON] через свою старшу доньку [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є матір`ю [PERSON] , відповідача у справі. [PERSON] не подобається, що її 14 річна донька [PERSON] проживає з хлопцем. [PERSON] постійно налаштовує доньку внучку [PERSON] проти своєї матері. Її доньку [PERSON] побили та вигнали з будинку, в якому вона проживала з чоловіком та донькою. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області батьками [PERSON] , [INFO] являються: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . ( а.с.7). Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] . (а.с.6). Позивач по справі - [PERSON] являється бабусею [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8,11). Згідно довідки про доходи № 9771 8374 1164 5714 виданої Білоцерківським об`єднаним управлінням УПФ в Київській області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію. (а.с.12). Відповідно договору купівлі-продажу квартири [PERSON] на праві приватної власності належить квартира в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13-14). Згідно рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 29 липня 2022 року за № 498, виконавчий комітет міської ради дійшов висновку, що [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дочки, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. (а.с.51). Рішення мотивовано тим, що в діях [PERSON] вбачаються факти ухилення від виконання нею батьківських обов`язків з виховання дочки та рекомендувала службі у справах дітей Білоцерківської міської ради підготувати та подати до суду відповідний висновок. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано наступні документи. Згідно довідки № 8 від 12 липня 2022 року виданої Департаментом освіти і науки Державного навчального закладу «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича» [PERSON] працює в Державному навчальному закладі «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича» з 02 липня 2018 року на посаді маляра штукатура, за період з липня 2021 року по червень 2022 року заробітна плата складає: 90 703,64 грн. (а.с.46-47). Відповідно характеристики виданої 12 липня 2022 року Державним навчальним закладом «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича» № 147, [PERSON] обіймаючи посаду маляра-штукатура, службові обов`язки виконує сумлінно. За час роботи виявила себе як дисциплінований працівник, кваліфіковановий фахівець, за характером миролюбна, уникає конфліктних ситуацій. У спілкуванні з колегами доброзичлива і привітна, в скрутних ситуаціях завжди націлена на знаходження компромісних рішень. (а.с.48). Відповідно до повідомлення КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 29 липня 2022 року № 664 [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , медичну допомогу у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не отримує. (а.с.62). Згідно витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.63). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91\, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У тих випадках, коли таке розлучення випливає з якого-небудь рішення, прийнятого Державою-учасницею, наприклад, при арешті, тюремному ув`язненні, висилці, депортації чи смерті (включаючи смерть, що настала через будь-яку причину під час перебування даної особи у віданні держави) одного чи обох батьків або дитини, така Держава-учасниця надає батькам, дитині чи, якщо це необхідно, іншому члену сім`ї на їх прохання необхідну інформацію щодо місцеперебування відсутнього члена (членів) сім`ї, якщо надання цієї інформації не завдає шкоди добробуту дитини. Держави-учасниці надалі забезпечують, щоб подання такого прохання само по собі не призводило до несприятливих наслідків для відповідної особи (осіб). Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 14 Закону України «про охорону дитинства» - діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно з вимогами статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Дитина має право на отримання інформації про відсутніх батьків, якщо це не завдає шкоди її психічному і фізичному здоров`ю. Мати, батько, згідно з вимогами статті 141 Сімейного кодексу України (надалі СК України), мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть, відповідно до статті 164 СК України, бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені статтею 166 СК України, відповідно до якої особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року). Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. При вирішенні такої категорії спорів необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суд повинні зважує на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. Мати дитини бажає спілкуватися з донькою, проти позбавлення батьківських прав заперечує. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей. З урахуванням якнайкращих інтересів неповнолітньої доньки, бажання відповідача брати участь у вихованні та спілкуванні з нею, зобов`язання останньої належним чином виконувати батьківські обов`язки щодо своєї доньки, з огляду на відсутність виключних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про відмову в задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] . Подібна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 645/920/90. Аргументи позовної заяви про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки не беруться судом до уваги, так як відповідач офіційно працює в ДНЗ «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича» на посаді маляра-штукатура, де отримує стабільну заробітну плату та характеризується позитивно, відомостей про те, що остання перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу алкогольної залежності матеріали справи не містять. В судовому засіданні встановлено, що відносини відповідача зі своєю донькою погіршилися після смерті її чоловіка [PERSON] - [INFO] (а.с.6) та проживання доньки із позивачем. Доказів щодо неналежного відношення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків до вказаного періоду часу матеріали справи не містять. Як встановлено судом, після подачі позову, остання намагається відновити стосунки зі своєю донькою, проте враховуючи відношення останньої, на даний час це не призводить до позитивних наслідків. Суд не бере до уваги висновок служби у справах дітей щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.54), так як вказаний висновок відповідно до його змісту обґрунтовується лише характеристикою загальноосвітньої школи, згідно з якою дитини контакту зі школою не підтримує та заявою неповнолітньої [PERSON] щодо ведення [PERSON] аморального способу життя, зловживання алкоголем, що в свою чергу не підтверджено доказами у справі та фактично спростовано представником позивача - адвокатом Закаблук Л.О. в судових дебатах 21.10.2022. За таких обставин суд вважає, що орган опіки та піклування формально підійшов до виконання своїх обов`язків та надав передчасну оцінку вирішенню даного спору, враховуючи недостатність та неналежність отриманих доказів. Суд при вирішенні даного спору не враховує думку неповнолітньої дитини щодо доцільності позбавлення її матері батьківських прав, так як на думку суду, дитина, зважаючи на свій вік, не здатна в повній мірі оцінити наслідки прийняття рішення щодо її розлучення з матір`ю. Суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню справи. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини. Правова позиція щодо з`ясування думки дитини викладена у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 350/1696/19 (провадження № 61-19589св20)). Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи надані у справі сторонами докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з цим, суд вважає за доцільне попередити відповідача про необхідність зміни ставлення до своїх обов`язків щодо дитини, вказавши, що у разі ухилення від виконання батьківських обов`язків вона може бути позбавлена батьківських прав та зобов`язати Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради здійснювати контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків. До такого висновку суд прийшов у зв`язку з тим, що відповідач на протязі 2022 року фактично не вживала всіх необхідних та достатніх заходів для відновлення відносин із дитиною, забезпечення виконання нею батьківських обов`язків. Позовні вимоги щодо встановлення опіки та стягнення з позивача аліментів на утримання дитини задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що є похідними від основної позовної вимоги. Судовий збір, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з частиною другою вказаної статті, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин судові витрати у справі, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed