Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), у якому просив: - визнати за позивачем право власності на житловий будинок - "А" (загальною площею - 65,0 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м.); сіни - "а"; ганок; сарай - "Б"; сарай - "б"; погріб - "В"; сарай - "Г"; убиральню - "Д"; огорожу - "№1"; ворота - "№2"; хвіртку - "№3", що розташовані за адресою: [ADDRESS] , по спадкуванню за законом. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а після смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарськими будівлями по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не склала, а позивач будучи її сином та спадкоємцем за законом, подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Інший спадкоємець відмовився від спадщини на користь позивача. Однак, через те, що згаданий будинок належав колгоспному двору де [PERSON] була головою, визначити її частку неможливо, а тому позивач позбавлений можливості оформити її спадщину. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 26.09.2022 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву і витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач не з`явився, однак у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, а згідно зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] була його матір`ю. Як вбачається зі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] від 01.11.1991 житловий будинок по [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Згідно з довідкою від Липовецької міської ради №09-17-01/339 від 06.06.2022 [PERSON] проживала разом з позивачем у згаданому будинку до дня своєї смерті. З матеріалів спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що за життя вона не складала заповіт, але позивач, будучи її сином прийняв спадщину, протягом 6-ти місяців подавши нотаріусу відповідну заяву, а інший спадкоємець [PERSON] відмовився від стадщини на користь позивача. Однак, через те, що згаданий будинок належав колгоспному двору де [PERSON] була головою, визначити її частку неможливо, а тому позивач позбавлений можливості оформити її спадщину. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом було встановлено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарськими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] від 01.11.1991. За життя [PERSON] заповіт не склала, а позивач будучи її сином та спадкоємцем за законом прийняв спадщину, протягом 6-ти місяців подавши нотаріусу відповідну заяву, а інший спадкоємець [PERSON] відмовився від стадщини на користь позивача. Однак при зверненні позивача до нотаріуса йому було відмовлено з тих підстав, що спадкове майно перебувало у спільній сумісній власності колгоспного двору, головою якого була [PERSON] . Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови ВСУ, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Разом з тим, згідно з п. 23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 за №7 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду в ході судового розгляду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право власності по спадкуванню за законом на житловий будинок - "А" (загальною площею - 65,0 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м.); сіни - "а"; ганок; сарай - "Б"; сарай - "б"; погріб - "В"; сарай - "Г"; убиральню - "Д"; огорожу - "№1"; ворота - "№2"; хвіртку - "№3", що розташовані за адресою: [ADDRESS] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved