Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Фактично шлюбні відносини між ними припинились в січні 2010 року, внаслідок чого 20 жовтня 2010 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого відповідно до ст.122 СК України вказано відповідача. [PERSON] вважає себе батьком вказаної дитини. Просять визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] та виключити в графі батько актового запису №47 від 02 березня 2011 року відомості про відповідача. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Представником позивачів адвокатом Касьян М. подано до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивачів, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Від відповідача надійшла заява про визнання позову. Відповідно до приписів ч.2 ст.49, ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Від третьої - Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради особи надійшов лист, відповідно до якого позовні вимоги підтримують, просять розглянути справу без участі їх представника. Представник третьої особи - Саксаганський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. У зв`язку із клопотаннями учасників справи про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, за наявними у справі доказами, відповідно до вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у цій справі та справу призначено до розгляду по суті. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 14.10.2006 року (а.с.9). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що видно із свідоцтва про народження, виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 02 березня 2011 року, актовий запис №47 (а.с.10). [PERSON] не визнає себе батьком вказаної дитини, а [PERSON] підтверджує, що її колишній чоловік [PERSON] не є батьком народженої [INFO] нею дитини, що видно із заяви сторін до компетентних органів, справжність їх підписів в якій засвідчено нотаріально (а.с.11). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За приписами ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до вимог ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до вимог ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved