Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

У червні 2021 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , про відшкодування шкоди. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 11.06.2019 у м. Дніпро між автомобілем марки «Ford Sieera» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталося ДТП, в результаті якого автомобіль марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2019 винним у ДТП яке мало місце 11.06.2019 визнано винним [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. Відповідно до звіту №27-06-19-1В, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак [NUMBER] становить 20\~248,02 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, М(Т)СБУ, за заявою [PERSON] було сплачено, страхове відшкодування у сумі 20\~248,02 грн. та страховому комісару 900,00 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] , у добровільному порядку, не відшкодував М(Т)СБУ суму виплаченого страхового відшкодування, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом в якому просить стягнути на його користь з [PERSON] , в порядку регресу, витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 21\~148,02 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2021 відкрито провадження у справі за позовом М(Т)СБУ до [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2021 цивільну справу за позовом М(Т)СБУ до [PERSON] передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з підстав визначених п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашова І.А. від 29.11.2021 прийнято справу до свого провадження та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2019 [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 11.06.2019 у м. Дніпро на пр. Свободи, 87/6 між автомобілем марки «Ford Sieera» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті якого автомобіль марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. [PERSON] піддано адміністративній відповідальності за правопорушення передбачене ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2021 виправлено описку в постанові від 29.08.2019. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки «Ford Sieera» державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Згідно з копією полісу №АМ/6550027, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Строк дії полісу до 05.09.2019. 11.06.2019 [PERSON] звернулась до М(Т)СБУ з заявою про виплату страхового відшкодування та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно із копією звіту з оцінки вартості матеріальних збитків №27-06-19-1В виконаного ТОВ «Український центр після аварійного захисту «Експерт-Сервіс» складеного 21.07.2019, вартість матеріальних збитків завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю марки «Toyota Rav 4» державний номерний знак [NUMBER] в результаті ДТП (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 22\~013,68 в т.ч. ПДВ 1\~655,31 грн. На підтвердження розміру збитків також надано протокол огляду колісного транспортного засобу та фотознімки. Відповідно до наказу (справа №59464)М(Т)СБУ було вирішено сплатити [PERSON] відшкодування у розмірі 20\~248,02 грн. Факт сплати підтверджується копією платіжного доручення №1153835 від 10.10.2019. Згідно з актом виконаних робіт, за складання звіту №27-06-19-1В було сплачено 900,00 грн. Факт сплати підтверджується копією платіжного доручення №1152185 від 04.09.2019. Відповідно до інформаційної довідки М(Т)СБУ, відсутній чинний договір внутрішнього страхування ТЗ марки «Ford Sieera» державний номерний знак [NUMBER] . На підтвердження вчинення позивачем дій спрямованих на досудове вирішення спору надано претензію, яка була направлена відповідачу. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з частинами 1-2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п. 40.1 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. А згідно із положеннями п. 41.4 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Тобто, з аналізу вказаних норм матеріального права вбачається, що у разі відсутності у винуватця ДТП чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, за заявою потерпілого, М(Т)СБУ відшкодовує спричинену шкоду, яку в подальшому за регресним позовом, має право стягнути з винної особи. З огляду на вищевикладене, заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, підлягають задоволенню, оскільки М(Т)СБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної потерпілому на підтвердження чого суду надані належні докази. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved