Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі М(Т)СБ України) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свій позов обґрунтовує тим, що 20.10.2020 о 23 год. 40 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «БМВ» д.н.з. [NUMBER] , у м. Луцьку по вул. Ковельська, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту № 20/4123 про оцінку автомобіля марки «Рено» д.н.з. [NUMBER] складає 67291,96 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то останній, як особа, що винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу М(Т)СБ України завдану шкоду. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь М(Т)СБ України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 67291,96 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2988,88 грн., а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 28.07.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило. До початку розгляду справи представником позивача подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.01.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Із вказаної постанови, вбачається, що [PERSON] 20.10.2020 близько 23 год. 40 хв. керуючи автомобілем BMW 730i, [NUMBER] , у м. Луцьку по вул. Ковельській зі сторони вул. Глушець в напрямку до Площі Возз`єднання, поблизу будинку №20 по вул. Лесі Українки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки Renault Clio, [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, а водій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травим у вигляді струсу головного мозку, поверхневої рани на лобній ділянці голови по ценру ближче до перенісся, синець на лобній ділянці голови по центру з поширенням на перенісся та спинку носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пунктів 2.3 «б», 12.1, 11.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. Він же, 20.10.2020 близько 23 год. 40 хв. керуючи автомобілем BMW 730i, [NUMBER] , у м. Луцьку по вул. Ковельській зі сторони вул. Глушець в напрямку до Площі Возз`єднання, поблизу будинку №20 по вул. Лесі Українки, був учасником ДТП, місце якого залишив, не повідомивши працівників поліції. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV, - з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою М(Т)СБ України уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Судом встановлено, що на момент настання ДТП, яка мала місце 20.10.2020 о 23 год. 40 хв. у м. Луцьку по вул. Ковельській зі сторони вул. Глушець в напрямку до Площі Возз`єднання, поблизу будинку №20 по вул. Лесі Українки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахованою не була. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV, - М(Т)СБ України, є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у М(Т)СБ України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону № 1961-IV, - М(Т)СБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV, - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (М(Т)СБ України) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 27.10.2020 потерпіла особа [PERSON] звернувся до М(Т)СБ України із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону № 1961-IV. Зокрема, потерпілим було подано заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до Звіту № 20/4123 про оцінку транспортного засобу «Рено Кліо»\~д.н.з.\~ [NUMBER] вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає 139924,06 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП становить 67291,96 грн., а ринкова вартість транспортного засобу «Renault Kengoo» д.н.з [NUMBER] становить 135176,72 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, в результаті його пошкодження, внаслідок ДТП складає 96043,20 грн. 17.03.2021 М(Т)СБ України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 67291,96 грн. Зазначене підтверджується платіжним дорученням № 942132 від 17.03.2021 (а.с. 32). А також понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 2988,88 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 598564 від 22.01.2021 на суму 1658,88 грн. та № 247454 від 12.01.2021 на суму 1330,00 грн. (а.с.58 на звороті та а.с.59). Таким чином, [PERSON] внаслідок вчинення з його вини ДТП, яка мала місце 20.10.2020 о 23 год. 40 хв. у м. Луцьку по вул. Ковельській зі сторони вул. Глушець в напрямку до Площі Возз`єднання, поблизу будинку №20 по вул. Лесі Українки було завдано М(Т)СБ України матеріальну шкоду в загальному розмірі 70280,84 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 ст. 38 Закону № 1961-IV передбачено, що М(Т)СБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума відшкодування шкоди\~в порядку\~регресуу розмірі 70280,84\~грн.підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Таким чином, з відповідача в користь позивача, слід стягнути судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved