Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , просить вжити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити йому перебувати в місці спільного проживання - у квартирі [ADDRESS] , заборонити листування, телефонні переговори з постраждалою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборонити наближатись на 600 м до місця проживання постраждалої чи інших часто відвідуваних місць постраждалою, заборонити особисто або через третіх осіб переслідувати постраждалу та спілкуватись в будь-який спосіб з нею. Мотивує заяву тим що вона проживає спільно з старшим братом [PERSON] , який вчиняє відносно неї систематичне психологічне та фізичне насильство, внаслідок зловживання алкогольними напоями та наркотичними речовинами поведінка її брата по відношенню до заявниці супроводжується агресією, його неадекватність, непередбачуваність дій зробили її життя нестерпним, вона побоюється за своє життя та здоров`я. Оскільки така поведінка не припиняється, до нього застосований терміновий заборонний припис, і навіть після проведення профілактичних бесід працівниками поліції з [PERSON] , останній становить безпосередню небезпеку для заявниці, тому просить в судовому порядку вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , що є єдиною можливістю для її захисту. Ухвалою від 25.10.2022 заяву прийнято до розгляду і призначено судове засідання. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у заяві про видачу обмежувального припису. Просить заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник заявниці - адвокат Фис У.М. в судовому засіданні заяву підтримала, вказала, що кривдник неодноразово застосовував до заявниці фізичне та психологічне насильство, продовжує вчиняти відносно неї протиправні дії. За наслідками розгляду заяви працівники правоохоронних органів винесли терміновий заборонний припис. Просить заяву задовольнити. [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, скерування смс-повідомлень, відзиву не подав. Представник органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Заслухавши вступне слово заявниці, її адвоката, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сім`я [PERSON] проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] . За вказаною\~адресою проживають\~ [PERSON] ,\~мати заявниці,\~заявниця,\~її рідні\~брати [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . (а.с.4) З`ясовано, що [PERSON] , [PERSON] , брати заявниці вчиняють домашнє насильство по відношенню до неповнолітньої сестри, заявниці по справі. Отже, поведінка [PERSON] по відношенню до заявниці впливає на її психо-емоційний стан. Також встановлено, що заявниця повідомляла правоохоронні органи про домашнє насильство в сім`ї, вчинене її братом,\~відносно якого\~винесено терміновий заборонний припис. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність чинення протиправних дій [PERSON] по відношенню до заявниці, що мало наслідком звернення заявниці із заявою до поліції, що дає суду підстави дійти висновку про наявність ризиків повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці, за місцем частого відвідування. Оскільки суд вважає доведеним факт, що існує загроза продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Враховуючи наведене вище, суд погоджується із доводами заявниці та її представника та вважає, що саме наведені заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист постраждалої особи від кривдника. Відтак, заява підлягає до задоволення у повному обсязі і до [PERSON] слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника на 6 місяців. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Outcome: approved