Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

27.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Позов, з урахуванням неодноразово уточненого позову, обґрунтовано тим, що [PERSON] надав [PERSON] 750\~000 грн. у позику з умовою повернення коштів до 15.06.2012 року рівними частинами по 21\~000 грн. щомісячно протягом 36 місяців. [PERSON] зобов`язалася у разі несвоєчасної сплати грошей у повному обсязі повернути позичені кошти в повному обсязі. У цей день було укладено ще один договір позики, відповідно до якого [PERSON] надав 750\~000 грн. [PERSON] з умовою повернення їх до 15.06.2012 року наданих коштів рівними частинами по 21\~000 грн. щомісячно протягом 36 місяців. Сума винагороди складалась із розрахунку 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики. [PERSON] зобов`язалась повернути заборгованість у разі несвоєчасного повернення позичальником коштів. [PERSON] позичила у [PERSON] 750\~000 грн. з умовою повернення рівними частинами по 21\~000 грн. протягом 36 місяців з кінцевим терміном повернення 15.06.2012 року. У забезпечення договору [PERSON] віддала [PERSON] в заставу трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Також [PERSON] позичила [PERSON] 750\~000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами по 21\~000 грн. щомісячно протягом 36 місяців до 15.06.2012 року зі сплатою 28 відсотків на залишок суми несплаченої позики. У забезпечення договору [PERSON] віддала [PERSON] в заставу трикімнатну квартиру [ADDRESS] . [PERSON] зобов`язалася сплатити несплачену своєчасну заборгованість [PERSON] за обома договорами. Позичальник повернула позикодавцям 2\~090\~727 грн., тобто позичені кошти не були в повному обсязі повернуті до 15.06.2012 року. Борг становить 909\~273 грн. Відповідно до останньої уточненої позовної заяви (т. 1 а.с. 238-240) позивачі зазначили, що борг відповідачів становить: - за договором позики з відсотками з [PERSON] по тілу кредиту 604\~799,84 грн., за відсотками 643\~183,78 грн. (з урахуванням повернутих сум: тіла 145\~200,16 грн., відсотків 346\~020,84 грн.); - за договором позики без відсотків з [PERSON] 750\~000 грн.; - за договором позики з відсотками з [PERSON] за відсотками 15\~573,47 грн. (з урахуванням повернутих сум: тіла 734\~426,53 грн., відсотків 125\~345,79 грн.); - за договором позики без відсотків з [PERSON] 10\~266,32 грн. . (з урахуванням повернутих 739\~733,68 грн.). При цьому, три відсотки річних за договорами з [PERSON] становлять 59\~239,73 грн., а за договорами з [PERSON] 810,90 грн. На підставі викладеного [PERSON] в уточненому позові (т. 1 а.с. 238-240) просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за двома договорами позики від 17.06.2009 року в розмірі 2\~057\~223,30 грн., [PERSON] просила стягнути з відповідачів на її користь заборгованість за двома договорами позики від 17.06.2009 року 26\~650,69 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2013 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 27.11.2013 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено. 12.03.2014 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням висновку судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2014 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судове засідання. 05.10.2015 року від позивачів надійшли додаткові пояснення, у яких зазначено, що в судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що переплачені позикодавцям за договорами позики кошти в сумі понад 800\~000 грн. в якості подяки, однак, позивачі вважають незрозумілою подяку в розмірі, що становить більше половини боргу, який, як стверджують відповідачі, складає 1\~500\~000 грн. Від представника відповідачів [PERSON] надійшло заперечення на позов. Заперечення обґрунтовано тим, що 17.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 750\~000 грн., а також між [PERSON] та [PERSON] договір позики на суму 750\~000 грн. Гарантом повернення позичених коштів виступила [PERSON] . Вказані кошти було повернуто позивачам, а саме: повернуто [PERSON] 491\~221 грн., а [PERSON] 1\~584\~629 грн., що підтверджується розписками про прийняття грошей. [PERSON] видав на ім`я [PERSON] довіреність на отримання грошей, тому остання була повноважною на отримання коштів. Сторони усно домовлялися про сплату відсотків [PERSON] за користування грошима, що письмово у договорах не було обумовлено, тому нею було повернуто кошти в більшому розмірі. Вищевказані 1\~500\~000 грн. були позичені для придбання земельної ділянки, що підтверджується договором між Дніпропетровською міською радою та [PERSON] від 08.05.2009 року з відстрочкою платежу в розмірі 1\~235\~411,70 грн., а також листом Дніпропетровської міської ради про заборгованість за відсотками в розмірі 20\~105,05 грн. за вказаним договором та квитанціями про оплату. Отже, відповідачі визнають укладення договорів позики без відсотків для придбання земельної ділянки та заперечують підписання ними договорів позики з 28 відсотками річних. Оскільки договори з відсотками відповідачі не підписували, просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 року призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, на час якої провадження по справі зупинено. У зв`язку з поверненням матеріалів цивільної справи без виконання судової почеркознавчої експертизи 16.03.2016 року провадження по справі відновлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2016 року призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, на час якої провадження по справі зупинено. Після надходження висновку експертизи ухвалою судді від 11.08.2016 року провадження по справі відновлено. Ухвалою суду від 04.11.2016 року витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 30.11.2016 року до участі у справі залучено правонаступника померлої [PERSON] [PERSON] . Ухвалою суду від 27.12.2016 року призначено комплексну почеркознавчу та технічну експертизу. 01.03.2017 року матеріали справи повернуто з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Ухвалою суду від 24.04.2017 року призначено комплексну почеркознавчу та технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено. У зв`язку з поверненням матеріалів справи без проведення експертизи 26.01.2018 року провадження по справі поновлено. Ухвалою суду від 19.02.2018 року призначено судову комісійну почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено. Після надходження висновку експерта 10.02.2020 року провадження по справі поновлено. Ухвалою суду від 04.06.2020 року витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 10.08.2020 року від позивачів надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що за договором позики між [PERSON] та [PERSON] без відсотків заборгованість становить 10\~266,32 грн., а 3 відсотки річних 2\~511.80 грн., та збитки від інфляції 15\~113,61 грн.; за договором позики між [PERSON] та [PERSON] з відсотками залишок тіла кредиту становить 15\~573,47 грн., 28 відсотків річних 35\~562,60 грн.; заборгованість за договором позики між [PERSON] та [PERSON] без відсотків складає за тілом 750\~000 грн., а 3 відсотки річних 183\~504,10 грн. та збитки від інфляції становлять 1\~104\~150 грн.; заборгованість за договором позики між [PERSON] та [PERSON] з відсотками за тілом складає 604\~799,84 грн., за 28 відсотками річних 1\~381\~122,96 грн. На підставі викладеного [PERSON] просить солідарно стягнути з відповідачів суму боргу за договорами позики від 17.06.2009 року в розмірі 79\~027,80 грн., а [PERSON] просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму боргу за договорами позики від 17.06.2006 року в розмірі 4\~023\~576,90 грн. Ухвалою суду від 10.08.2020 року до участі у справі залучено правонаступника [PERSON] , померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 02.09.2020 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить [PERSON] 14.09.2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила відмовити в задоволенні позову, оскільки договори позики з відсотками [PERSON] не підписувала, а кошти позичала на купівлю земельної ділянки, на яку вистачило позичених коштів за договорами без відсотків в розмірі 1\~500\~000 грн. 30.09.2020 року від представника позивачів [PERSON] надійшли додаткові пояснення, в яких він заперечував проти достовірності результатів судових експертиз від 07.07.2016 року та 24.12.2019 року, посилаючись на стан здоров`я [PERSON] при відібранні вільних зразків підпису. Також зазначив, що встановлена під час проведення експертиз справжність підпису [PERSON] на договорах позики свідчить про введення нею суд в оману для приховання істини. 19.10.2020 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшли додаткові пояснення, в яких вказала, що підписання в один день договорів позики без відсотків та з відсотками є нелогічним, та просила відмовити в задоволені позову. 03.11.2020 року від позивачів надійшов уточнений позов, в якому [PERSON] просила стягнути на її користь з [PERSON] суму боргу за договором позики з відсотками від 17.06.2009 року в розмірі 11\~077,22 грн., а також стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики без відсотків від 17.06.2009 року в розмірі 15\~573,47 грн. При цьому, обґрунтовує вказані суми [PERSON] розрахунком, відповідно до якого заборгованість за договором позики з відсотками становить 15\~573,47 грн., а за договором позики без відсотків складає 11\~077,22 грн., з яких 10\~266,32 грн. заборгованість за тілом, 810,90 грн. 3 відсотки річних. Виноградов в уточненому позові просив стягнути на його користь з [PERSON] суму боргу за двома договорами позики від 17.06.2009 року в розмірі 2\~057\~223,30 грн. З розрахунку в уточненому позові вбачається, що вказана сума складається з заборгованості: за договором позики від 17.06.2009 року з відсотками в розмірі 1\~247\~983,62 грн., з яких 604\~799,84 грн. тіло, 643\~183,78 грн. відсотки, а також за договором позики від 17.06.2009 року без відсотків в розмірі 809\~239,73 грн., з яких: 750\~000 грн. тіло, 59\~539,73 грн. 3 відсотки річних. Від представника [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що договори позики з відсотками [PERSON] не підписувала, що підтверджується висновками повторних експертиз. При цьому, висновок експертів Київського науково-дослідницього інституту судових експертиз від 18.02.2014 року, складений на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року, не можна брати до уваги, оскільки експериментальні зразки почерку [PERSON] були відібрані не в судовому засіданні, а поза ним, експериментальні зразки почерку [PERSON] не посвідчені суддею, таким чином, відсутні докази, що саме у [PERSON] були відібрані експериментальні зразки почерку, які знаходяться в 1 томі на а.с.63-82, що призвело до невірного експертного дослідження. Окрім того, у відзиві зазначено, що у висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз експерти звернули увагу, що зображення підпису від імені [PERSON] на аркуші справи 7 (том 1) та підпису від її імені на аркуші справи 27 (том 1) відрізняються, що, на думку представника відповідача свідчить, що копія договору позики з процентами, додана позивачами до позову, була знята не з оригіналу договору, розташованого на сторінці справи 27 (том 1). Таким чином, зазначає представник, позивачі вводять суд в оману, надаючи договори, які [PERSON] не підписувала. Оскільки позивачі не надали належних та допустимих доказів у підтвердження позовних вимог, просить відмовити в задоволенні позову. 03.12.2020 року від представника позивачів адвоката Бондаря Є.І. надійшла відповідь на відзив на уточнений позов, в якій зазначено, що при поданні позову позивачі спочатку додали копії договорів позики, а потім оригінали, при цьому випадково подали до канцелярії суду копію договору позики від 17.06.2009 року (т.1 а.с. 7), яка була зроблена з оригіналу договору, який отримала [PERSON] . Також представник зазначив, що під час проведення експертиз брались лише оригінали договорів позики, тому посилання на копії не має значення для вирішення спору. Також у відповіді представник звернув увагу на те, що [PERSON] переплатила майже мільйон гривень, що доводить підписання також договорів з відсотками. Ухвалами суду від 09.04.2021 року та 08.11.2021 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення якої провадження по справі зупинено. 01.08.2022 року провадження по справі поновлено у зв`язку з надходженням експертного висновку. Від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви, в яких просили закінчити розгляд справи в їх відсутність, позов підтримали, просили задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Опари Г.В. надійшла заява, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не сповістив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи. У ході судового розгляду встановлено, що 17.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого останній було позичено 750\~000 грн. з умовою повернення коштів по 21\~000 грн. рівними частинами протягом 36 місяців з остаточною датою повернення до 15.06.2012 року. Гарантом цієї позики виступила [PERSON] , яка зобов`язалася сплатити борг, у разі не сплати [PERSON] коштів у строк. Договір укладено у двох примірниках, оригінали яких містяться у матеріалах справи (т. 1 а.с.27, 31). Судом встановлено, що 17.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики з заставою, відповідно до умов якого останній було позичено 750\~000 грн. з умовою повернення коштів по 21\~000 грн. рівними частинами протягом 36 місяців з остаточною датою повернення до 15.06.2012 року. Гарантом цієї позики виступила [PERSON] , яка зобов`язалася сплатити борг, у разі не сплати [PERSON] коштів у строк. Договір укладено у двох примірниках, оригінал договору міститься у матеріалах справи (т. 1 а.с. 28). На виконання зазначених договорів [PERSON] повернуто кошти. Як зазначено позивачами в уточненому позові (т.1 а.с.50), загальна сума повернутих грошових коштів складає 2\~090\~727 грн. При цьому, загальна сума за обома договорами, яку зобов`язана була повернути [PERSON] становить 1\~500\~000 грн. З наведеного вбачається, що заборгованість за вказаними договорами позики [PERSON] повернула позивачам в повному обсязі. У позові [PERSON] зазначив, що між ним та [PERSON] 17.06.2009 року було укладено ще один договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача 750\~000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21 000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики. Оригінал вказаного договору міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.27). Також у позові зазначено, що 17.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено ще один договір позики з заставою, відповідно до якого остання отримала від [PERSON] 750\~000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21\~000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики. Оригінал вказаного договору міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с.26). У судовому засіданні 28.09.2015 року [PERSON] , допитана в якості свідка, повідомила суду, що дійсно позичала кошти у [PERSON] та [PERSON] по 750\~000 грн. у кожного та підписувала договори без відсотків, однак, договори позики від 17.06.2009 року з відсотками не підписувала, інші кошти, окрім зазначених не позичала. На виконання ухвали суду Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок № 2789-16 судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 203/6400/13-ц (т. 2 а.с.86-106). Відповідно до вказаного висновку підпис від імені [PERSON] в графі « [PERSON] » договору позики з заставою від 17.06.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на суму позики 750\~000 грн. з винагородою 28 відсотків річних (а.с.26) виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису; підпис від імені [PERSON] в графі « [PERSON] » договору позики від 17.06.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на суму позики 750\~000 грн. з винагородою 28 відсотків річних (а.с.27) виконаний не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису. При цьому, висновком встановлено, що підписи від імені [PERSON] в графі « [PERSON] » в інших договорах позики без відсотків від 17.06.2009 року, оригінали яких розташовані в томі 1 на а.с. 28, 29, 31, виконані самою [PERSON] . На виконання ухвали суду Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок експерта № 18-1458 додаткової, комісійної судово-почеркознавчої експертизи (т. 2 а.с. 201-233). Згідно з вказаним висновком експерта підпис від імені [PERSON] у наданому на експертизу договорі позики з заставою (з відсотками) від 17.06.2009 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 26), розміщений у розділі «Підписи сторін» в графі « [PERSON] » виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. Також у висновку зазначено, що вирішити питання, чи виконаний підпис від імені [PERSON] у договорі позики (з відсотками) від 17.06.2009 року на суму 750\~000 грн. (т. 1 а.с.27), розміщений у розділі «Підписи сторін» в графі « [PERSON] » самою [PERSON] або іншою особою (особами), не виявилося можливим з причини, викладених у п. 2 дослідницької частини висновку. При цьому, у п. 2 дослідницької частини висновку зазначено: «Оцінкою результатів проведеного дослідження встановлено, що ні збіжні, ні розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для якого-небудь (позитивного чи негативного) висновку про виконання досліджуваного підпису від імені [PERSON] у наданому на експертизу документі (т. 1 а.с. 27) нею самою. Викладене пояснюється таким чином: більшість збіжних окремих ознак відноситься до малоінформативних та носить приблизний характер та при наявності діагностичних ознак, походження яких не вдалося пояснити через незначний ступінь їх прояву, наведені збіжні ознаки не можуть бути покладені в основу позитивного висновку про тотожність виконавця. В свою чергу, виявлені розбіжності не вдалося оцінити однозначно, а саме: вони можуть бути пов`язані як з виконанням досліджуваного підпису самою [PERSON] у якихось незвичних умовах або у незвичному стані, так із виконанням цього підпису короткого за об`ємом графічного матеріалу і простому по виконанню іншою особою з наслідуванням підпису (підписам) [PERSON] ». Також висновком встановлено, що підписи [PERSON] в договорах позики без відсотків (а.с.28, 29, 31) виконані самою [PERSON] . Враховуючи викладене, судом встановлено, що [PERSON] не підписувала договір позики з [PERSON] від 17.06.2009 року щодо отримання в позику 750\~000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21\~000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики, оригінал якого міститься в томі 1 а.с. 27, а також [PERSON] не підписувала договір позики з заставою з [PERSON] від 17.06.2009 року щодо отримання в позику 750\~000 грн. з умовою повернення коштів рівними частинами протягом 36 місяців по 21\~000 грн. зі сплатою 28 відсотків річних на залишок суми несплаченої позики, оригінал якого міститься в томі 1 а.с. 26. При цьому, суд не бере до уваги висновок за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 14547/14548/13-32 від 18.02.2014 року (т. 1 а.с.102-109), виконаний на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року, оскільки відібрання у [PERSON] експериментальних зразків та їх оформлення здійснено з порушенням п. 3.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (в редакції, яка була чинною на дату постановлення судом ухвали), а саме: експериментальні зразки відібрано не у судовому засіданні без складання протоколу, а також відібрані зразки не засвідчено судом. Так,\~відповідно до\~п.\~3.4.\~вказаної інструкції\~вилучення об`єктів,\~що підлягають\~дослідженню,\~та відібрання\~зразків оформлюються\~протоколом згідно\~з вимогами\~процесуального законодавства.\~У них,\~крім загальних\~реквізитів такого\~роду документів,\~зазначається,\~які саме\~зразки були\~вилучені або\~відібрані,\~їх кількість,\~умови відбору\~або вилучення,\~а також\~інші обставини,\~що мають\~значення для\~вирішення поставлених\~питань.\~Протокол підписується\~всіма особами,\~які брали\~участь у\~вилученні об`єктів,\~відібранні зразків. Об`єкти дослідження надсилаються в експертну установу (експертові) в упаковці, яка забезпечує їх збереження, та засвідчуються особою у передбаченому законодавством порядку. Суд критично ставиться до аргументів представника позивачів адвоката Бондаря Є.І. щодо невірності висновків Одеського науково-дослідним інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та Дніпропетровського науково-дослідним інституту судових експертиз Міністерства юстиції України через те, що їх складено при дослідженні експериментальних зразків підпису, які відібрано у [PERSON] після погіршення стану її здоров`я, з огляду на наступне. Вищевказаними експертами, окрім дослідження договорів позики з відсотками, також було досліджено договори позики без відсотків та встановлено, що останні підписані самою [PERSON] , що свідчить про хибність доводів представника позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст.ст.\~79,\~80\~ЦПК України\~визначено,\~що достовірними\~є докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи,\~а достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно з главою 16 Розділу VI ЦК України (в редакції чинній станом на 17.06.2009 року): правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України); правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України); правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України); правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Враховуючи, що за договорами позики від 17.06.2009 року, укладеними [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] без відсотків, кошти було повернуто, а договір позики між [PERSON] та [PERSON] від 17.06.2009 року з винагородою 28 відсотків річних, а також договір позики з заставою між [PERSON] та [PERSON] з винагородою 28 відсотків річних, [PERSON] не підписувала, вимоги позивачів щодо стягнення з відповідачів заборгованості за вказаними договорами позики від 17.06.2009 року є необґрунтованими. Окрім того, позивач [PERSON] також просив стягнути з відповідачів 3 відсотки річних в сумі 59\~239,73 грн. відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, нараховані на тіло заборгованості в розмірі 750\~000 грн. за договором позики від 17.06.2009 року без відсотків. Позивач [PERSON] просила стягнути з відповідачів 810,90 грн. 3 відсотків річних за договором позики з заставою від 17.06.2009 року без відсотків. Частина 2 ст. 625 ЦПК України передбачає, зокрема, обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики від 17.06.2009 року (без відсотків), укладеним між [PERSON] та [PERSON] , а також за договором позики з заставою від 17.06.2009 року (без відсотків), укладеним між [PERSON] та [PERSON] , остаточна дата повернення коштів встановлена 15.06.2012 року. Як вбачається з розписок позивачів про отримання коштів за договорами позики (т. 1 а.с.30,32-35), станом на 15.06.2012 року [PERSON] повернула позивачам позику в повному обсязі. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідачів 3 відсотків річних відсутні. На підставі викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачами судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed