Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

ПрАТ «СК «ТАС» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 70692,70 грн. та судових витрат в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 23.05.2022 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, про час слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутність. Згідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.08.2018 року ПрАТ «СГ «ТАС» уклав Договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00182949, предметом якого є транспортний засіб «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER] .(а.с.27). 17.02.2019 року о 17:00 год. в м. Одесі, просп. Шевченка, 1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Peugeot» державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Peugeot». На момент коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00182949 від 29.08.2018 року. Враховуючи наявність даного договору, водій пошкодженого автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] звернувся із заявою про настання події ДТП (а.с.20-21) Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року у справі №522/3324/19, Відповідач був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).(а.с.12-13) Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] визначено після проведення огляду, про що складено акт огляду (дефектна відомість) та отримано рахунку №СЧ-23948 від 14.03.2019 р. від СТО (а.с.25-26), відповідно до якого вартість ремонту становить 75 192,70 грн., а також складено ремонтну калькуляцію №03280_21 яка складає 83 079,38 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Peugeot» д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 66 946,45 грн, з якої 3746,25 грн. зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, що в загальній сумі становить 70 692,70 грн. (платіжне доручення № 15457від 22.03.2019 року).(а.с.23) Частиною першою та другою ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимого (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: approved