Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

23 червня 2022 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу, в обґрунтування якого зазначив, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином ТОВ «Київоблгаз Збут» виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно до умов зазначеного договору, ТОВ «Київоблгаз Збут» надсилав заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком №1 до договору постачання, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком №2 до договору постачання крім того надсилав і на відкритий рахунок [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Третя особа [PERSON] зобов`язаний був повідомити позивача не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня звільнення приміщення, та остаточно з тим розрахуватися. У разі неповідомлення, або несвоєчасного повідомлення споживачем діючого постачальника про звільнення приміщення, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору. Договір постачання з новим споживачем укладається після розірвання договору на постачання із споживачем, який звільняє приміщення. Представник ТОВ «Київоблгаз Збут» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] , як з особи на яку відкрито особовий рахунок та ухвалено публічний договір постачання природного газу, однак ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2021 року судовий наказ було скасовано на підставі звернення споживача [PERSON] , оскільки 21 січня 2004 року він уклав договір купівлі-продажу № 322 та відчужив належну йому квартиру за адресою: [ADDRESS] , при цьому, не розірвавши договірні відносини з ТОВ «Київоблгаз Збут». Споживачем до суду подано докази того, що власниками житлової квартири за вищевказаною адресою з 21 січня 2004 року є відповідачі у справі, які приєднались до умов договору постачання природного газу на підставі статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а саме здійсненням оплат за надані послуги з газопостачання 13 січня 2020 року в сумі 1000,0 гривень та 25 лютого 2020 року в сумі 500,0 гривень. Позивач виконав безперебійну поставку природного газу для побутових потреб за адресою: [ADDRESS] . Однак, в порушення умов договору відповідачами не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 1 листопада 2019 року по 30 квітня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 11426,65 гривень. Станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, відповідачами заборгованість за оплату послуг з газопостачання природного газу не погашена. На підставі вищевказаного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 11426,65 гривень та судові витрати у розмірі 2481,0 гривень. Ухвалою суду від 7 липня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 2 серпня 2022 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 3 серпня 2022 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 11:30 26 вересня 2022 року, про що учасників провадження повідомлено у встановленому законом порядку. 26 вересня 2022 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. У зв`язку із неявкою у судове засідання учасників провадження, розгляд справи було відкладено на 09:20 27 жовтня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження судовими повістками про виклик. 6 жовтня 2022 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення технічної помилки, яку було допущено у прізвищах відповідачів. У судове засідання, призначене на 27 жовтня 2022 року учасники провадження не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності учасників провадження, враховує, заяву представника позивача від 26 вересня 2022 року, положення частини першої статті 223 ЦПК України, та те що відповідачі, отримавши судові повістки про виклик у судове засідання, призначене на 26 вересня 2022 року, обізнані про перебування справи у суді, правом на відзив не скористалися, до суду не з`являються, поважності причин неявки та клопотань про відкладення до суду не надходило. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином, ТОВ «Київоблгаз Збут виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як убачається з матеріалів справи, третя особа - [PERSON] до 21 січня 2004 року був споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №271202319 від 19 серпня 2021 року, убачається, що квартира [ADDRESS] , загальною площею 77,0 кв.м., житлова площа 46,9 кв.м., з 2 лютого 2004 року належить на праві приватної власності по 1/3 частці на підставі договору купівлі-продажу від 21 січня 2004 року - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно розділу III пункту 9 Правил постачання природного газу у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) [PERSON] зобов`язаний був повдовіти ТОВ «Київоблгаз Збут» не пізніше ніж за двадцять робочих днів до дня звільнення приміщення, та остаточно з ним розрахуватись. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем діючого постачальника про звільнення приміщення, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору. При цьому договір постачання природного газу з новим споживачем укладається після розірвання договору на постачання із споживачем, який звільняє приміщення. Відповідно до статті 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно реєстру оплат абонента за спожитий природний газ згідно банківських файлів, убачається, що 13 січня 2020 року було сплачено 1000,0 гривень та 25 лютого 2020 року - 500,0 гривень. Таким чином, шляхом фактичного споживання природного газу за період з 1 листопада 2019 року по 30 квітня 2021 року та проведення часткової оплати відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] приєднались до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за яким ТОВ «Київоблгаз Збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а відповідачі в свою чергу взяли на себе зобов`язання оплачувати вартість природного газу згідно правил. Відповідачі у справі приєднались до умов договору постачання природного газу на підставі статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а саме здійсненням оплат за надані послуги з газопостачання 13 січня 2020 року в сумі 1000,0 гривень та 25 лютого 2020 року в сумі 500,0 гривень. В порушення умов договору відповідачами своєчасно та в повному обсязі не проводилася оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 1 листопада 2019 року по 30 квітня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 11426,65 гривень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а статтею 611 цього Кодексу визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як убачається з досліджених доказів, умови договору споживачами належним чином не виконані, в передбачені строки оплата за користування послугами не здійснювалась. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про солідарне стягнення коштів підлягають задоволення, оскільки відповідачами були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, як і не надали доказів щодо належного виконання ним умов договору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу у розмірі 11426,65 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2481,0 гривень. Так, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Адже солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено. З огляду на це суд вважає, що з кожного відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі по 827,00 гривень (2481 : 3).

Outcome: approved