Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

I. Виклад позицій представника позивача та відповідача. 27.09.2022 керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області звернувся в суд в інтересах держави в особі Вінницької міської ради Вінницької області в особі КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим,\~що ухвалою\~Шаргородського районного\~суду від\~30.05.2022\~ [PERSON] \~звільнено від\~кримінальної відповідальності\~за частиною\~першою статті\~286\~КК України\~у зв`язку\~з примиренням\~винного з\~потерпілим,\~на підставі\~статті 46\~КК України.\~Кримінальне провадження\~№12021020150000193\~від 30.12.2021\~\~по обвинуваченню\~ [PERSON] \~за ч.1\~ст.\~286\~КК України\~закрито.\~Вказаною ухвалою\~суду встановлено,\~що водій\~ [PERSON] ,\~30\~грудня 2021\~року приблизно\~о 14\~годині 30\~хвилин,\~керуючи,\~згідно з\~висновком експерта\~№ СЕ-19/102-22/162-ІТ\~від 30.03.2022, технічно справним автомобілем марки «MERCEDES BENZ ML 350» з державним номерним знаком [NUMBER] , що на підставі реєстраційного свідоцтва [NUMBER] належить йому, рухаючись неподалік від будинку [ADDRESS] в напрямку від вул. Героїв Майдану до вул. Ватутіна, з урахуванням дорожніх умов, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, здійснюючи маневр обгону, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення із автомобілем марки «OPEL COMBO» з державним номерним знаком [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/102-22/5667-ІТ від 09.05.2022 в дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля марки «MERCEDES BENZ ML 350» з державним номерним знаком [NUMBER] [PERSON] з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. Під час руху водій [PERSON] допустив порушення вимог пункту 10.1 ПДР України, з гідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та пункту 12.1 ПДР України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.\~ В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «OPEL COMBO» з державним номером [NUMBER] [PERSON] , відповідно до висновку експерта за №5 від 30 березня 2022 року, отримав тілесні ушкодження у виді закритої тупої травми грудної клітки перелому 3, 4 ребер справа по середньо-ключичній лінії, забою правої легені, закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, субдуральної гематоми над правою півкулею головного мозку без компресійно-дислокаційного синдрому (об`ємом приблизно 100 мл.), саден в ділянці правого променево-зап`ястного суглобу, на чолі, на середній третині лівої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, оскільки спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні КНП «Вінницька клінічна лікарня швидкої медичної допомоги». Порушення вимог п.п.10.1, 12.1 ПДР України водієм [PERSON] знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до повідомлення КНП «Вінницька міська\~клінічна лікарня\~швидкої медичної\~допомоги» №764/01-26 від 24.06.2022, [PERSON] , [INFO] з 24.01.2022 по 10.02.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька міська\~клінічна лікарня\~швидкої медичної\~допомоги» (загальна кількість ліжко-днів 17). Середня вартість 1 л/д становить 974,68 грн. Загальна вартість лікування становить 16569,56 грн. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 [PERSON] , який обвинувачувався у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Ухвала суду набрала законної сили 08 червня 2022 року. На час розгляду судом кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов у порядку статті 128 КПК України прокурором не заявлявся. Сума витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину добровільно відповідачем не відшкодована. Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», яке перебуває у власності Вінницької міської ради, тривалий час не здійснює захист інтересів держави, оскільки до цього часу позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з [PERSON] у сумі 16569, 56 грн до суду не пред`явлений та відповідні витрати на користь лікувального закладу не відшкодовані. Позивач вважає, що [PERSON] зобов`язаний, згідно з вимогами статті 1206 ЦК України, відшкодувати 16569, 56 грн витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Неповернення витрат на лікування, понесених КНП «Вінницька міська\~клінічна лікарня\~швидкої медичної\~допомоги» на стаціонарне лікування потерпілого від злочину негативно впливає на фінансування витрат на лікування інших хворих із числа населення, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. Прокурор просив стягнути з відповідача на користь комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Вінницької міської ради грошові кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину [PERSON] (а.с.1-11). В судовому засіданні прокурор Гірілл І.Ю. позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 16569,56 грн. та судові витрати на користь держави. Представники Вінницької міської ради Вінницької області та КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» в судове засідання не з`явилися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІІ.\~Заяви (клопотання)\~учасників справи. 12.10.2022 від представника Вінницької міської ради Бея Д.М. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника міської ради, позовні вимоги підтримує (а.с.67-68). 18.10.2022 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з його хворобою (а.с.69 -70). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 19 жовтня 2022 року. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву та, у разі необхідності, подати зустрічний позов (а.с. 58-59). Ухвалу суду\~від 29.09.2022\~разом з\~копією позовної\~заяви та\~додатками до\~неї направлено\~на адресу\~відповідача,\~яку він\~отримав 03.10.2022 (а.с.66). Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до пункту першого частини першої статті 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.05.2022 у кримінальній справі №152/397/22, задоволено заяву потерпілого [PERSON] від 30.05.2022 про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності. [PERSON] від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України звільнено на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021020150000193 30 грудня 2021 року щодо [PERSON] по обвинуваченню за частиною першою статті 286 КК України закрито (а.с.12-16). Ухвала суду набрала законної сили 08 червня 2022 року (а.с. 16). На час розгляду судом кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов у порядку статті 128 КПК України прокурором не заявлявся. Із долученої до матеріалів справи копії листа від 10.06.2022, вбачається, що керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області звернувся до директора КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Вінницької міської ради із запитом щодо надання інформації та копій документів, пов`язаних із перебуванням [PERSON] на стаціонарному лікуванні (а.с.17 - 18). Відповідно до повідомлення КНП «Вінницька міська\~клінічна лікарня\~швидкої медичної\~допомоги» №764/01-26 від 24.06.2022, [PERSON] , [INFO] з 24.01.2022 по 10.02.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька міська\~клінічна лікарня\~швидкої медичної\~допомоги» (загальна кількість ліжко-днів 17). Середня вартість 1 л/д становить 974,68 грн. Загальна вартість лікування складає 16569,56 грн. Із копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копії Статуту вбачається, що комунальне некомерційне підприємствоо «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної спеціалізованої медичної допомоги населенню в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Підприємство створене шляхом перетворення комунального закладу «міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» у комунальне некомерційне підприємство «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», є власністю Вінницької міської територіальної громади та правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків КЗ «Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», та має статус юридичної особи (а.с.23 - 41). 12.09.2022 керівник Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області повідомив Вінницького міського голову та директора КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Вінницької міської ради про намір подати позов в інтересах держави в особі Вінницької міської ради та КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» Вінницької міської ради,\~зважаючи на\~те,\~що останні\~не вирішили\~питання щодо\~повернення грошових\~витрат,\~які поніс\~лікувальний заклад\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину\~ [PERSON] (а.с.52). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Згідно ст. 1191 ЦК України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до пункту 6 вказаної постанови Пленуму ВСУ відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Таким чином, закон, у вказаних правовідносинах, ставить можливість стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого від злочину в залежність від наявності вини відповідача. У справі, що розглядається вина відповідача встановлена ухвалою суду, яка набрала законної сили. За приписами ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. У цій справі відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від злочину. Відповідно до вимог ст. 89 Бюджетного кодексу України витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Згідно з\~ч.7\~ст.\~128\~КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частиною третьою статті 56 ЦПК України передбачено, що у \~визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 встановлено, що поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Відповідно до статуту КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», затвердженого рішенням п`ятої сесії 8 скликання Вінницької міської ради 29.01.2021 №161 в новій редакції, підприємство є юридичною особою публічного права з часу його державної реєстрації. Разом з цим, КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» заходів по здійсненню захисту інтересів держави не вживає. Витрати, понесені медичною установою на лікування потерпілих від злочину та їх непогашення, призводять до ненадходження коштів до відповідного бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається шкода державним інтересам. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування», міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених\~Конституцією України,\~цим та\~іншими законами,\~а також\~повноважень,\~переданих їм\~сільськими,\~селищними,\~міськими радами.\~ЗУ «Про\~місцеве самоврядування»\~встановлює,\~що орган\~місцевого самоврядування\~може бути\~позивачем та\~відповідачем у\~судах загальної\~юрисдикції,\~зокрема,\~звертатися до\~суду,\~якщо це\~необхідно для\~реалізації його\~повноважень і\~забезпечення виконання\~функцій місцевого\~самоврядування.\~Вказані положення\~Закону надають\~Вінницькій міській\~раді право\~на захист\~інтересів громади\~щодо забезпечення\~належного матеріально-технічного\~та фінансового\~забезпечення галузі\~охорони здоров`я,\~у тому\~числі право\~на звернення\~до суду\~в спосіб,\~передбачений ст.\~16\~ЦК України. Вінницька міська рада з позовом про стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] до суду не зверталася. VІ.\~Висновки суду Аналіз перевірених\~і оцінених\~у судовому\~засіданні доказів\~у підтвердження\~позовних вимог\~переконує суд,\~що позивачем\~надано належні,\~достовірні та\~допустимі докази,\~в силу\~вимог ст.ст.\~76\~-\~81\~ ЦПК\~України на підтвердження того,\~що відповідачем\~ [PERSON] \~порушено право\~КНП «Вінницька\~міська клінічна\~лікарня швидкої\~медичної допомоги»\~Вінницької міської\~ради \~на відшкодування\~витрат на\~стаціонарне лікування\~потерпілого від\~злочину [PERSON] в\~розмірі 16569,56\~грн.,\~що є\~підставою для\~задоволення позову. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі та ту обставину, що відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави. Ставка судового збору, чинна на час подання позову, встановлена підпунктом 1 пункту 1 частини другої\~статті 4 Закону України «Про судовий збір»\~та визначена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн.).

Outcome: approved