Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, належні ТОВ «АЛМАТЕРРА», що містяться на його поточних рахунках, в тому числі й на рахунку № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» у справі № 761/17122/18 за його позовом до ТОВ «АЛМАТЕРРА» про стягнення заборгованості. [PERSON] , зауважує, що приватним виконавцем на підставі вказаної ухвали суду 20 серпня 2018 року прийнято постанову про арешт коштів боржника на згаданому рахунку в розмірі 5 684 163,11 грн, яку направлено відповідачу, та який, в свою чергу, листом від 17 вересня 2018 року повідомив приватного виконавця про накладення арешту в межах вказаної суми та про залишок коштів на рахунку ТОВ «АЛМАТЕРРА» № [NUMBER] в розмірі 109 469,79 грн. При цьому, позивач зазначає, що 25 січня 2021 року в справі № 761/17122/18 судом ухвалено рішення, яким стягнуто з ТОВ «АЛМАТЕРРА» на його користь суму заборгованості в розмірі 1 305 936,36 грн, яке набрання було чинності 12 травня 2021 року та приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. 09 червня 2021 року відкрито виконавче провадження і направлено запит про надання інформації щодо знаходження суми коштів на рахунку ТОВ «АЛМАТЕРРА» № [NUMBER] , відкритомув АТ КБ «Приватбанк», який повідомив, що станом на 01 липня 2021 року кошти на вказаному рахунку відсутні. Посилаючись на викладене, а також те, що незважаючи на накладений судом арешт в період з 01 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року за вказаним рахунком відбувався рух коштів, що свідчить про невиконання АТ КБ «Приватбанк» ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року в справі № 761/17122/18, при цьому, сума надходжень на рахунок № [NUMBER] становила 451 198,24 грн, отже на момент здійснення заходів, направлених на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року сума надходжень і залишку коштів на вказаному рахунку мала б покрити значну суму стягнутої на його користь заборгованості, однак надана відповідачем можливість доступу та розпорядження ТОВ «АЛМАТЕРРА» коштами, наявними на рахунку, що в свою чергу призвело до неможливості виконання судового рішення, [PERSON] просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь 560 668,03 грн в якості компенсації завданої майнової шкоди. Ухвалою судді від 18 листопада 2021 року відкрито провадження в указаній цивільній справіза правиламизагального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16 серпня 2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити, посилаючись на те, що банком відповідно до вимог ст. 1072 ЦК України виконано розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Вищого господарського суду України від 11 квітня 2017 року в справі № 904/7970/16. 08 вересня 2022 року від представника [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив представника АТ КБ «Приватбанк» на позов, в якій адвокат Попадюк І.В. вказує про те, що позивач має першочергове право на стягнення коштів ТОВ «АЛМАТЕРРА», на які було накладено арешт приватним виконавцем 20 серпня 2018 року, оскільки в рамках інших виконавчих проваджень, арешт на кошти ТОВ «АЛМАТЕРРА» накладено пізніше, а саме 04 червня, 06 серпня та 04 жовтня 2019 року. Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, який просив задовольнити, з наведених у ньому та відповіді на відзив підстав. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, який просив залишити без задоволення, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві на вказану позовну заяву. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Пояснення на позовну заяву від ТОВ «АЛМАТЕРРА» до суду не надходили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2018 року в справі № 761/17122/18 заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ТОВ «АЛМАТЕРРА» про стягнення заборгованості - задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «АЛМАТЕРРА» у сумі 5 684 163,11 грн, що містяться, в тому числі й на поточному рахункуТОВ «АЛМАТЕРРА» п/р [NUMBER] в АТ КБ «Приватбанк». Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бандоли О.О. від 20 серпня 2018 року у виконавчому провадженні № 57038142 накладено арешт на підставі вказаної вище ухвали суду, зокрема й на грошові кошти, що містяться на рахунку п/р [NUMBER] в ПАТ КБ «Приватбанк», в межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження 5 684 163,11 грн. Згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» від 17 вересня 2018 року № 20.1.0.0.0/7-20180820/1204 накладено арешт на рахунок № [NUMBER] в сумі 5 684 163,11 грн. У листі відповідача від 25 вересня 2018 року № 20.1.0.0.0/7-20180829/2614 зазначено, що на момент арешту залишок коштів складає: 26003052650873 - 109 469,79 грн. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року в справі № 761/17122/18 стягнуто з ТОВ«АЛМАТЕРРА» на користь [PERSON] заборгованість за договором про надання зворотної фінансової допомоги №140616 ФД від 14 червня 2016 року в розмірі 953 057,36 грн; за договором про надання зворотної фінансової допомоги № 200716 ФД від 20 липня 2016 року в розмірі 344 069,00 грн; судовий збір у розмірі 8810,00 грн. Також встановлено, що 09 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ахметовою Л.Е. відкрито виконавче провадження № 65756510 з виконання виконавчого листа № 761/17122/18, виданого 08 червня 2021 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ТОВ «АЛМАТЕРРА» на користь позивача коштів, у загальному розмірі 1 305 936,36 грн. Відповідно до повідомлення відповідача від 01 липня 2021 року № 20.1.0.0.0/7-210701/4938 залишок на рахунку ТОВ «АЛМАТЕРРА» № [NUMBER] становить 0 UAH. Як вбачається з виписки АТ КБ «Приватбанк» за рахунком ТОВ «АЛМАТЕРРА» № [NUMBER] за період з 01 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року та сторонами не заперечується, щов цей час здійснювався оборот дебетних і кредитних коштів, в результаті чого вхідний залишок становить - 8092,14 грн, вихідний залишок 0,00 грн, всього прихід 1 136 564,39 грн та всього витрат 1 128 472,25 грн. Поряд із цим, судом встановлено, що на рахунок ТОВ «АЛМАТЕРРА» № [NUMBER] в межах інших виконавчих проваджень накладався арешт на залишок коштів, а саме постановами виконавців від 04 червня 2019 року у виконавчому провадженні № 59250819, від 06 серпня 2019 року у виконавчому провадженні № 59732268 і від 04 жовтня 2019 року у виконавчому провадженні № 60228992, а також проводилося списання та стягнення коштів із вказаного рахунку, в тому числі, 06 червня 2019 року (платіжна вимога № 59250819/33) на користь Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в сумі 107 065,60 грн згідно з наказом Господарського суду м. Києва № 910/14355/18 від 27 лютого 2019 року, 08 вересня 2019 року (платіжна вимога № 59732268) на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. в сумі 202 912,97 грн у виконавчому провадженні № 59732268 з виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/5385/19 від 04 липня 2019 року, 24 жовтня 2019 року (платіжна вимога № 60228992/2) на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. у розмірі 138 492,28 грн згідно з наказом Господарського суду м. Києва № 910/8316/19 від 01 жовтня 2019 рокуу виконавчому провадженні № 60228992, а також 10 червня 2021 року (платіжна вимога № 65756510) на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ахметової Л.Е. в сумі 1 436 829,99 грн згідно з ухвалою в справі № 761/17122/18 від 06 серпня 2018 року та виконавчим листом № 761/17122/18 від 08 червня 2021 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва, основної винагороди приватного виконавця та витрат у виконавчому провадженні № 65756510. Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилався на те, що надана АТ КБ «Приватбанк» можливість доступу та розпорядження ТОВ «АЛМАТЕРРА» коштами, наявними на рахунку № [NUMBER] призвело до неможливості виконання судового рішення. Позивач, вважає, що внаслідок неправомірних дій йому завдано майнової шкоди в якості суми надходжень на рахунок № [NUMBER] після арешту та залишку коштів на цьому рахунку на момент його накладення. За змістом ч. 2 ст. 1071, ч. 1 ст. 1072 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк виконує платіжні інструкції відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Відповідно до п. 1.4.Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України 21 січня 2004 № 22, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку. Відповідно до п. 1.10. згаданої Інструкції платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків платників/інкасові доручення (розпорядження) банки приймають незалежно від наявності на них достатнього залишку коштів та виконують їх у межах залишку коштів згідно з главами 2 та 12 цієї Інструкції. Банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження згідно зі ст. 1072 ЦК України та виключно в межах залишку коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом (п. 2.2. вказаної Інструкції), а відповідно до ст. 1071 ЦК України кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом (п. 5.5. цієї ж Інструкції). За змістом п. 9.6. вказаної Інструкції залежно від наявності/відсутності коштів на рахунку клієнта, на кошти якого накладено арешт, банк здійснює такі дії: якщо на рахунку клієнта недостатньо визначеної документом про арешт коштів суми коштів, то банк арештовує на цьому рахунку наявну суму коштів, обліковує цей документ на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про недостатність коштів для його виконання; якщо на рахунку клієнта немає коштів для забезпечення виконання документа про арешт коштів, то банк обліковує його на відповідному позабалансовому рахунку і не пізніше ніж наступного робочого дня письмово повідомляє орган/виконавця, який надіслав документ про арешт коштів, про відсутність коштів для його виконання. Під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. За загальними положеннями ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у ст. 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювана шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідача АТ КБ «Приватбанк», що в силу вимог ст. 81 ЦПК України є процесуальним обов`язком останнього. При цьому, [PERSON] не надає жодного рішення, прийнятого компетентним органом на користь позивача про визнання незаконнимидій чи бездіяльності АТ КБ «Приватбанк», в тому числі, й в судовому порядку, а також не ставить таких вимог в межах розгляду вказаної справи. Також в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази незаконної діяльності АТ КБ «Приватбанк», факти порушення встановленого законодавством порядку (інструкцій) списання грошових коштів посадовими особами, уповноваженими особами відповідача, притягнення їх до дисциплінарної чи іншої відповідальності. Викладені позивачем у позовній заяві заперечування діяльності відповідача як обслуговуючого банку в частині списання коштів з рахунку клієнта ТОВ «АЛМАТЕРРА» на користь інших стягувачів, не [PERSON] , не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст. 1166 ЦК України, крім того, останнім не надано доказів того, що конкретно йомув межах залишку грошових коштів на рахунку ТОВ «АЛМАТЕРРА» на момент накладення арешту ухвалою суду від 06 серпня 2018 року, а також, які надійшли на рахунок № [NUMBER] у період з 01 серпня 2018 року по 01 липня 2021 року, підлягали списанню саме в заявленому позивачем розмірі. То ж з наведеного вбачається, що позивачем не доведено наявності протиправної поведінки відповідача в заподіянні йому шкоди, при цьому, враховуючи встановлений факт проведення банком 10 червня 2021 року платежу в сумі 1 436 829,99 грн в якості стягнення боргу згідно з ухвалою в справі № 761/17122/18 від 06 серпня 2018 року та виконавчим листом № 761/17122/18 від 08 червня 2021 року, виданим Шевченківським районним судом м. Києва, основної винагороди приватного виконавця та витрат у виконавчому провадженні № 65756510, тобто оформлення відповідачем операції щодо списання коштів з рахунку ТОВ «АЛМАТЕРРА» № [NUMBER] у визначеній документами про арешт та примусове стягнення суми коштів на користь [PERSON] , спростовує вину останнього в такому заподіянні, що й повністю виключає відповідальність АТ КБ «Приватбанк» перед позивачем. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Що ж стосується посилання представника відповідача на постанову Вищого господарського суду України від 11 квітня 2017 року в справі № 904/7970/16, то відсутні правові підстави для її врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, оскільки обставини в цій справі, не є аналогічними обставинам, встановленим у справі № 904/7970/16, через те, що стосувалися спору між банком і клієнтом щодо стягнення безпідставно списаних коштів з рахунку, а не відшкодування шкоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed