Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , 17.08.2022 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що він 02.02.2003 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в с.Дорошівці Заставнівського району, за актовим записом №03. Від спільного проживання в шлюбі мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є різні погляди на життя, втрата почуття поваги та любові, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. З початку року не підтримують фактичних шлюбних відносин, так як відповідачка знаходиться за кордоном. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просив його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розглянути справу у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовою повісткою, причини неявки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.02.2003 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.02.2003 року (а.с.5). Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами, внаслідок чого сторони з початку року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відомостей про бажання відповідача змінити своє прізвище після розлучення в суді не має, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved