Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

22.09.2017 року заступник керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави України в особі Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства, посилаючись на те, що постановою Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2016 року №5 за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 26.03.2016 року №000136 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, та встановлено, що він 26.03.2016 року в кварталі №27 Старосамбірського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ», умисно, без відповідних дозвільних документів, вчинив рубку чотирьох дерева породи «ялиця», загальною кубомасою 7,09 м3. Відповідно до проведеного розрахунку завданої відповідачем внаслідок самовільної рубки лісу шкоди, оформленої польовою переліковою відомістю незаконно зрубаних дерев від 26.03.2016 року, розмір такої шкоди становить 34465,63 гривень, яку добровільно відшкодувати відповідач не бажає. Просить стягнути з відповідача на розрахунковий рахунок Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області 34465,63 гривень шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства та судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2017 року справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою судді від 13.03.2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 30 хвилин 22.05.2018 року. Наказом від 01.08.2018 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області, як такого, що звільнений у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 24 липня 2018 року №2410/0/15-18 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Старосамбірського районного суду Львівської області у відставку». З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. № 223/08/2018 від 07.08.2018 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. 08.08.2018 року призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року справу передано для розгляду судді [PERSON] . Ухвалою судді від 16.10.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 15 годину 30 хвилин 09.11.2018 року, яке неодноразово відкладалося. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №317/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 06.08.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 15 годину 30 хвилин 07.10.2020 року. 16.09.2020 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив значно зменшити розмір відшкодування шкоди, заподіяної ним внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства. Ухвалою суду від 07.10.2020 року у справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 23.03.2021 року, та відкладено на 12 годину 00 хвилин 05.07.2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого по справі судді Пошивака Ю.П. на лікарняному. 20.04.2021 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 05.07.2021 року без виходу в нарадчу кімнату залучено Старосамбірську міську раду Самбірського району Львівської області як правонаступника Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, окрім того постановлено вважати вірною назву позивача Самбірська окружна прокуратура Львівської області замість Самбірської місцевої прокуратури Львівської області. Судове засідання відкладено на 14 годину 00 хвилин 12.11.2021 року, яке відкладено на 10 годину 00 хвилин 01.04.2022 року, на 16 годину 30 хвилин 26.07.2022 року та на 09 годину 00 хвилин 01.11.2022 року. Ухвалою суду від 01.11.2022 року без виходу в нарадчу кімнату замінено назву Державного підприємства\~«Старосамбірське лісомисливське\~господарство» на Державне підприємство «Самбірське лісове господарство». Ухвалою суду від 01.11.2022 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення позовної заяви без руху відмовлено. В судовому засіданні прокурор Старосельська Т.С. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Представник Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 12.07.2022 року в канцелярію суду подано клопотання за підписом міського голови І.Трухима, в якому він просить справу розглядати без участі представника Старосамбірської міської ради, проти позову не заперечують. Представник третьої особи Державного підприємства «Самбірське лісове господарство» Васурчак Р.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що відповідач [PERSON] працював майстром лісу з 2012 року по 2015 рік в ДП «Старосамбірське ЛМГ», тобто він знав та вмів застосовувати Постанову Кабінету Міністрів України №663 та міг самостійно розрахувати розмір шкоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені\~такі фактичні\~обставини та\~зміст спірних\~правовідносин. Відповідно до\~ст. 131-1 Конституції України\~в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3\~ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Згідно ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~18.12.2009\~року за\~№14\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» роз`яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26.03.2016 року о 09 годині 30 хвилин у ДП «Старосамбірське ЛМГ» Старосамбірського лісництва, було виявлено незаконну рубку дерев, за що передбачена відповідальність за\~ст. 65 КУпАП, що підтверджується актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства та польовою переліковою відомістю самовільно зрізаних дерев (а.с.12). За даним фактом інженером охорони і захисту лісу Старосамбірського лісництва ДП «Старосамбірське ЛМГ» [PERSON] 26.03.2016 року був складений протокол за № 000136 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за\~ст.\~65\~КУпАП (а.с.8) За результатами розгляду вказаного протоколу постановою про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.65 КУпАП\~та\~\~накладено на нього адміністративне стягнення в сумі 85,00 гривень (а.с.10), які [PERSON] сплатив 07.04.2016 року, що підтверджується квитанцією №0.0.532070546.1 (а.с.7). Постанову про накладення адміністративного стягнення від 28.03.2016 року [PERSON] не оскаржував. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при обчисленні розміру відшкодування шкоди, заподіяної знищенням або пошкодженням природних ресурсів потрібно додержувати вимог тих нормативних актів, якими встановлено відповідні правила. Відповідно до п. 18 цієї постанови Пленуму у справах про лісопорушення розмір заподіяної шкоди обчислюється за відповідними таксами (затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству»). Частинами 2 та 3 статті 1\~Лісового кодексу\~України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Згідно п. «з» ч. 2 та ч. 4 ст.\~68\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» та п.1 ч.1 ст.105 та ст.107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації та громадяни несуть відповідальність за порушення лісового законодавства та зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну, ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, зокрема шляхом незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях. Стаття 41\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до приписів статті 69\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частинами 1 та 2 статті 1166\~ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зокрема, така позиція висловлена у постанові Вищого господарського суду України від 14.10.2014 року по справі №906/249/14, де суд зазначив, що враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України, у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, слід виходити з презумпції вини правопорушника.\~\~\~\~ Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля у справах про лісопорушення» розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами. Так встановлено, що згідно проведеним Державним підприємством «Старосамбірське лісомисливське господарство» розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», визначено її розмір в сумі 34465 гривень 63 копійки (а.с. 41). Отже, протиправними діями відповідача завдано шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 34465 гривень 63 копійки. Частиною 2 статті 16\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Згідно статті 35\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» та статті 94\~Лісового кодексу\~України державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, іншими органами виконавчої влади у межах повноважень, визначених законом. Відповідно до ст.\~47\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, згідно п. б) частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Враховуючи, що правопорушення вчинене на території Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, правонаступником якої є Старосамбірська міська рада Самбірського району Львівської області, кошти повинні стягуватися на рахунок Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області. Враховуючи, що Волошинівська сільська рада Старосамбірського району Львівської області не зверталася до суду з приводу стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища з [PERSON] , зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі Волошинівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, яку згодом було замінено правонаступником. Відповідно до ч. 3 ст.\~40\~КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином, кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог заступника керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави Україна в особі позивача Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області. Окрім того, як було встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] працював майстром лісу з 2012 року по 2015 рік в ДП «Старосамбірське ЛМГ», тобто він знав та вмів застосовувати Постанову Кабінету Міністрів України №663 та міг самостійно розрахувати розмір шкоди. У випадку незгоди із постановою чи розрахунком зазначеним у польовій відомості відповідач міг оскаржити її до суду. Однак відомостей про скасування постанови про накладення на нього стягнення суду не надано. Відповідно до ч.1\~ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Раніше, до внесення змін\~Законом України від 02.12.2010 року № 2756-VI, згадана частина ст.69 мала таку редакцію: «Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.» Таким чином, законодавець, змінивши редакцію ч.1 ст.69\~вказаного закону, повністю виключив можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Тому, до правовідносин, які склалися, і які регулюються спеціальними законами, ч.4\~ст.1193 ЦК України, яка передбачає можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, не може бути застосована. Збитки слід відшкодовувати у повному обсязі. Відтак, враховуючи те, що внаслідок порушення відповідачем лісового законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ним у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на розрахунковий рахунок Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області шкоду, заподіяну відповідачем шляхом незаконної порубки деревини в розмірі 34465 гривень 63 копійки. У відповідності\~зі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 1600,00 гривень сплачені прокурором при поданні позовної заяви до суду. А тому,

Outcome: approved