Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою та просить суд переглянути рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2020 у зв`язку з нововиявленими обставинами та задовольнити позовні вимоги [PERSON] повністю, а саме визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2020 позов [PERSON] задоволено частково. Встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною племінницею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В іншій частині позовних вимог про визнання права власності на 1/3 частину квартири, в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки [PERSON] було відмовлено, та зазначено, що вимоги задоволенню не підлягають з підстав того, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2017 по справі №760/767/16-ц залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.06.2017, було визнано право власності за законом на квартиру [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , по 1/2 частині за відповідачами [PERSON] та [PERSON] . В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про усунення від права на спадкування - відмовлено. Рішення суду від 04.06.2020 набрало законної сили. Проте, заявник звернулась до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2017, справа №760/767/16-ц. Постановою Київського апеляційного суду вд 03.11.2020 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2017, справа №760/767/16-ц змінено в частині розміру частки у праві власності в порядку спадкування та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Заявник зазначає, що постановою Київського апеляційного суду, 1/3 частина квартири була відділена від часток інших спадкоємців, [PERSON] та [PERSON] , і залишена заявнику - [PERSON] , яка прийняла її, як спадкоємець, що на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем [PERSON] . Зазначені обставини не були відомі заявнику під час розгляду справи. Тобто, заявник зауважує на тому, що якщо б вищевикладені обставини були відомі заявнику та суду під час розгляду справи, це б вплинуло на винесення судом рішення, яким були б повністю задоволені позовні вимоги [PERSON] . На підставі викладеного, просить суд переглянути рішення та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 23.02.2021 р., відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2020 р. за нововиявленими обставинами в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про усунення від права на спадкування, та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заявник [PERSON] та представник заявника в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримують повністю, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву пр розгляд справи у її відсутність, просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Відповідно до ч. 5 ст. 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову. Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов`язку доказування і подання доказів. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 04.06.2020 позов [PERSON] задоволено частково. Встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною племінницею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В іншій частині позовних вимог - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: [PERSON] про усунення від права на спадкування - відмовлено. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.04.2017, у справі №760/767/16-ц, позов [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності - задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В решті позовних вимог відмовлено. Позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Київська міська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задоволено. Встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною племінницею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, заявником [PERSON] подано апеляційну скаргу, в якій заявник [PERSON] посилалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким визнати за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частини права власності на спірну квартиру. Постановою Київського апеляційного суду ві 03.11.2020 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 квітня 2017 року змінено в частині розміру частки у праві власності в порядку спадкування, та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] В іншій частині судове рішення залишити без змін. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO] . Єдиним спадкоємцем [PERSON] була його дружина [PERSON] , що підтверджується даними спадкової справи. [PERSON] , яка прийняла спадщину як спадкоємець, на час відкриття спадщини проживала постійно зі спадкодавцем, була зареєстрована та проживала в квартири [ADDRESS] по день смерті, що підтверджується довідкою ОСББ «Восход-2» від 16.04.2015 року, довідками ОСББ «Восход-2» форми №3 від 01.08.2013 року та від 24.11.2014 року та від 24.10.2013 року про забезпечення житловою площею та комунальними послугами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 21747 від 21.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00015265345 від 14.04.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Також, у встановлений законом строк до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлої [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] . 01 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка була її двоюрідною тіткою. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори, Майданник І.В., від 07.07.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] гр. [PERSON] , оскільки спадкоємиця [PERSON] пропустила встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини після смерті гр. [PERSON] і у неї відсутні інші докази фактичного прийняття спадщини, [PERSON] не підтвердила факт родинних відносин та у неї відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно. [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] в порядку п`ятої черги. Суд приходить до висновку, що [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] та на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є три особи: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, тому суд приходить до висновку про задоволення такої позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину майна в порядку спадкування за законом. Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пп.3-5, 7 своєї Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення. Згідно приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року). Таким чином, враховуючи встановлені у справі нововиявлені обставини, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню, а тому суд, надаючи оцінку усім зібраним по справі доказам, вважає за необхідне змінити рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04.06.2020, а саме: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної тітки [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved