Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 04 червня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсибанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №11355709000. За умовами договору банк надав [PERSON] кредит в сумі 39900 доларів США, що еквівалентно було на час укладення договору за курсом НБУ 193594, 80 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних та зі строком повернення до 03.06.2015. На забезпечення виконання кредитного зобов`язання між [PERSON] та відповідачем по справі 04.06.2008 був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір №8733. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 13.05.2008 приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В., реєстр №2363. В день підписання кредитного договору нотаріус наклав заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , яка належить їй до припинення договору іпотеки, реєстр №2948/885. Крім того, у день підписання кредитного договору був укладений договір поруки №208955, згідно якого поручителем є [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість і відповідач по справі в березні 2014 року звернувся до Дубенського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотками та пені, яка станом на 26 березня 2014 року, становила 16371,12 доларів США, що в еквіваленті становила 173137,69 грн. Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18 червня 2014 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно 173137 грн. 69 коп., що еквівалентні 16371,12 доларам США та 1731,38 грн. сплаченого судового збору (справа №559/1151/14-ц). При примусовому виконанні рішення суду заборгованість погашена в повному обсязі. Сума заборгованості та сума сплаченого судового збору була сплачена, а виконавче провадження з примусового виконання судового рішення закінчене, що стверджується постановою державного виконавця відділу ДВС Дубенського МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 21.04.2015 року. Отже, зазначене вище рішення суду було виконане повністю. Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 жовтня 2018 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом та понесених збитків, стягнуто на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 3960 доларів США 85 центів, що еквівалентно 111269 грн.27 коп. та понесені збитки в розмірі 3728 грн.39 коп., а всього 1149888 грн.66 коп. Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2019 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 жовтня 2018 року в частині стягнення процентів за користування кредитом та судового збору скасовано. У задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом відмовлено. Крім того, ухвалою Рівненського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року виправлено описку у резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, вказавши найменування позивача ПАТ «Укрсоцбанк» замість «ПАТ «Укрсиббанк». Вона неодноразово зверталася до відповідача по справі після ухвалення перерахованих судових рішень по питанню вжиття належних заходів для реєстрації факту припинення іпотеки і будь яких інших обтяжень майна, за якими обтяжувачем є AT «Укрсиббанк». До сьогодні відповідач не визнає факт припинення зобов`язання за кредитним договором, а також факт припинення іпотеки, про що свідчить інформація AT «Укрсиббанк» від 21.08.2019 за №21-1-01/71040. Заборона на відчуження нерухомого майна, зокрема на квартиру [ADDRESS] не знята, про що свідчить довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.08.2022 року, що в свою чергу порушує її право розпорядження квартирою. Постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження відповідач справі не оспорював. Будь-яких майнових претензій відповідач також не заявляв. Виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна. Тому змушений звернутися в суд з позовом про припинення зобов`язання за договором іпотеки, припинення обтяження на нерухоме майно. Ухвалою Дубенського міськрайоного суду від 23.03.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Мельник Т.В. позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові. Представником Акціонерного товариства "Укрсиббанк" подано заяву про закриття провадження у справі, оскільки в межах цивільної справи №559/2786/15-ц набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонам, про той самий предмет і з тих самих підстав. Заслухавши учасників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 30.05.2022 державним нотаріусом штату Вашингтон Е.А. Пелиновською, ліцензія №175506, видана 29.05.2019 (а.с. 18-23). 04 червня 2008 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсибанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Укрсиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №11355709000. 04.06.2008 був укладений договір поруки №208955, згідно якого поручителем є [PERSON] . На забезпечення виконання кредитного зобов`язання між [PERSON] та відповідачем по справі 04.06.2008 був укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір №8733. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . 04.06.2008 нотаріус наклав заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , яка належить їй до припинення договору іпотеки, реєстр №2948/885 (а.с. 4-5). Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду від 18 червня 2014 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] солідарно 173137 грн. 69 коп., що еквівалентні 16371,12 доларам США та 1731,38 грн. сплаченого судового збору (справа №559/1151/14-ц) (а.с. 6-7). Відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Дубенського МРУЮ про закінчення виконавчого провадження від 21.04.2015 року, виконавчий документ (виконавчий лист №559/1151 від 14.08.2014) про стягнення 174690, 07 грн., за яким боржником є [PERSON] , виконано в повному обсязі (а.с. 13). Постановою апеляційного суду Рівненської області від 12.04.2018 (справа №559/2786/15-ц) скасовано рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.12.2017. [PERSON] у задоволенні позову до ПАТ «Укрсиббанк» про захист прав споживача шляхом шляхом визнання договору про надання споживчого кредиту припиненим та визнання припиненою іпотеку відмовлено (а.с. 8-10). Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 жовтня 2018 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом та понесених збитків, стягнуто на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість по відсотках за користування кредитом в розмірі 3960 доларів США 85 центів, що еквівалентно 111269 грн.27 коп. та понесені збитки в розмірі 3728 грн.39 коп., а всього 1149888 грн.66 коп. Постановою Рівненського апеляційного суду від 24 січня 2019 року рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 09 жовтня 2018 року в частині стягнення процентів за користування кредитом та судового збору скасовано. У задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом відмовлено (а.с. 11-12). Відповідно до листа AT «Укрсиббанк» від 21.08.2019 за №21-1-01/71040, відповідач не визнає факт припинення зобов`язання за кредитним договором (а.с. 16). Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.08.2022 року, заборона на відчуження нерухомого майна, зокрема на квартиру [ADDRESS] не знята (а.с. 17). Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст. 599 ЦК України). За змістом ст.ст. 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема в разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Виходячи з викладеного, іпотека припиняється в разі припинення основного зобов`язання, виконаного належним чином. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека припиняється за фактом виконанням основного зобов`язання. Разом з тим, у разі наявності відповідного спору, обумовлені вимоги підлягають розгляду судом. Отже, право позивачки підлягає судовому захисту за її позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції закону на час укладення іпотечного договору) обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків (ч.3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» покладено обов`язок саме на іпотекодержателя звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення. Отже, враховуючи викладені вище обставини, AT «Укрсиббанк» є належним відповідачем у даній справі. Заява про закриття провадження у справі, подана відповідачем не підлягає задоволенню, оскільки в межах цивільної справи №559/2786/15-ц [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до ПАТ «Укрсиббанк» про захист прав споживача шляхом визнання договору про надання споживчого кредиту припиненим та визнання припиненою іпотеки. Відповідно до вимог ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки, позивачем виконано свої зобов`язання за кредитним договором № 11355709000 від 04 червня 2018 року в повному обсязі, підстави для обтяження належного йому нерухомого майна на даний час відсутні, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек запису про обтяження вищевказаного житлового будинку порушує його права як власника, суд вважає, що позов про припинення обтяження квартири підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимог щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved