Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Адвокат Ясир Дар`я Ігорівна, яка дії в інтересах [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Літенко Людмила Володимирівна, Запорізька міська рада. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла дружина заявника - [PERSON] . Після смерті померлої відкрилася спадщина на квартиру за адресою [ADDRESS] . Приблизно з липня 2000 р. та в тому числі на момент відкриття спадщини заявник зі своєю дружиною [PERSON] фактично проживали у його квартирі за адресою [ADDRESS] , де й вели спільне господарство. Разом із ними жила та продовжує жити їх дочка [PERSON] . Отже постійним місцем проживання [PERSON] була квартира за адресою [ADDRESS] . Заявник та його дочка є спадкоємцями першої черги. У зв`язку з тим, що до смерті [PERSON] вони постійно проживали разом з нею та не заявляли про відмову від спадщини, заявник вважав себе таким, що прийняв спадщину, а тому ані він ані його дочка не зверталися із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори. У жовтні 2019 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї дружини, але отримав усну відмову та роз`яснення щодо неможливості відкрити спадкову справу та видати йому свідоцтво про право на спадщину оскільки ним у шестимісячний строк з дня смерті дружини не було подано заяву про прийняття спадщини, та не підтверджено факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Отже, виявилось, що померла фактично весь час до своєї смерті проживала разом із заявником та дочкою, але без реєстрації свого фактичного місця проживання. Документи, які б засвідчували зареєстроване місце проживання спадкодавця (довідки, копія паспорту померлої) у заявника відсутні. Підтвердити місце відкриття спадщини (місце проживання померлої [PERSON] ) у позасудовому порядку неможливо. У зв`язку із цим, нотаріус не матиме законних підстав для видачі йому свідоцтва про право на спадщину, зокрема, квартиру за адресою [ADDRESS] . Отже заявник вважав, що прийняв спадщину після смерті дружини, своїм фактичним проживанням разом з нею на момент її смерті, та не звертався до нотаріусів до спливу шести місяців після смерті матері. Через хибне уявлення заявника про фактичне прийняття спадщини виявилося, що він пропустив встановлений законом строк на прийняття спадщини. Таким чином, на теперішній час, враховуючи сплив шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, виникло питання про необхідність встановлення факту місця відкриття спадщини та факту його спільного проживання з [PERSON] на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав. Дочка спадкодавця, яка також є спадкоємцем першої черги, заяву про прийняття спадщини не подавала. Заповіту померла не лишила, спадкова справа не заводилась, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру. Крім того, зазначена вище квартира дружини заявника (за адресою [ADDRESS] ), була придбана нею у шлюбі з заявником, а отже є спільною сумісною власністю подружжя. Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник просить суд встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є останнє \~ \~ \~ \~місце її проживання за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні [PERSON] та його представник адвокат Ясир Д.І. заяву підтримали. [PERSON] пояснив суду, що приблизно з липня 2000 року він із дружиною [PERSON] постійно проживали у його квартирі за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство. За цією адресою разом із ними жила та продовжує жити їх дочка [PERSON] . Отже, починаючи з липня 2000 року і по день смерті, [INFO] , померла [PERSON] постійно проживала разом із ним та дочкою у квартирі за адресою: [ADDRESS] , але без реєстрації свого фактичного місця проживання. У зв`язку з тим, що до смерті [PERSON] , вони всі постійно проживали газом, він вважав себе таким, що прийняв спадщину, тому ані він, ані дочка не звертались до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку та не заявляли тідмову від цієї спадщини. Документи, які б засвідчували реєстрацію місця проживання спадкодавця [PERSON] , у нього відсутні. Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради в судовому засіданні пояснила, що стосовно заяви [PERSON] покладається на розсуд суду, надала суду письмовий відзив. Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В. до суду не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , видане Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Територіального управління юстиції у Запорізькій області 13.07.2018 року (а.с.7). Померла, [PERSON] є дружиною заявника [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу, серія [NUMBER] , видане відділом РАЦС Жовтневого району 27.01.1995 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві приватної власності, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 11.07.2003 № 1411, посвічений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.07.2003 № 1070822, виданим орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 10, 11). Заповіту [PERSON] не залишила, оскільки, відповідно до витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.10.2019 № 58072241, сформованого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В., інформація про відкриття спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] у спадковому реєстрі відсутня (а.с.9). Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та їх дочка [PERSON] . [PERSON] пояснив суду, що в жовтні 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини, але отримав усну відмову та роз`яснення щодо неможливості відкрити спадкову справу та видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки ним у шестимісячний строк з дня смерті його дружини не було подано заяву про прийняття спадщини, та не підтверджено факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. В судовому засіданні вивчено та оголошено лист приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Літенко Л.В. від 08.07.2022 р. згідно з яким спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.37). В довідці про проживання громадян за адресою від 22.02.2022, виданої головою правління ОСББ «УКРАЇНСЬКА 33» та підписаною членами комісії, зазначено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] на теперішній час проживають: [PERSON] ; [PERSON] з 2008 року по 2018 рік (померла [INFO] ); [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому в проживає постійно або тимчасово. Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування соціального захисту, військові частини. Згідно ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Констатуцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. На підставі ч. 3 cт. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 1.12 - 1.14, 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, спадкоємець має право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. З аналізу положень ст. 1221 ЦК України слід, що у випадку коли визначити місце відкриття спадщини за правилами ст. 1221 ЦК України неможливо, місце відкриття спадщини встановлюється судом. Тобто, безпосередньо породити юридичні наслідки може лише рішення суду про встановлення місця відкриття спадщини. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що заявником [PERSON] доведено факт що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є останнє місце її проживання за адресою: [ADDRESS] . Факт, про встановлення якого просить заявник, є необхідним для реалізації його права на спадкування як спадкоємця першої черги. На підставі викладеного,

Outcome: approved