Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Обґрунтування позову та стислий виклад позицій учасників справи. Позовна заява обґрунтована, тим що з листопада 2010 року по листопад 2019 року [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін [INFO] народилася дитина син [PERSON] . Сімейні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з листопаді 2019 року. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2019 року шлюб розірвано. Судовим наказом Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2019 року наказано: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. З даним наказом [PERSON] не погодився, та звернувся до суду з позовною заявою про зміну форми сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заочним рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2020 року вирішено змінити розмір\~аліментів,\~які стягуються\~за судовим\~наказом Маловисківського\~районного суду\~Кіровоградської області\~від 19\~липня 2019\~року з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] ,\~на неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~частки заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~на тверду\~грошову суму\~1000\~гривень щомісячно,\~від дня\~набрання рішенням\~законної сили\~до досягнення\~дитиною повноліття. На день звернення до суду спільна дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утримані та забезпеченні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надавав. Власних коштів позивачу не вистачає на утримання дитини. Відповідач має гарні прибутки і на думку позивача може сплачувати аліменти в більшому розмірі, а тому з посиланням на статті 180, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, просить змінити розмір та спосіб стягуваних з відповідача аліментів, на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області з 1000 гривень щомісячно, на ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму з моменту звернення з цим позовом до суду та досягнення дитиною повноліття. Щодо правової позиції відповідача. Відповідач відзив на позов не подав. Строк, встановлений для надання відзиву на позовну заяву сплив (навіть з урахуванням строку поштового обігу). Позовні вимоги уточненні позивачем визнав в повному обсязі. Заяви ( клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію Маловисківського районного суду Кіровоградської області надала заяву, якою уточнила позовні вимоги та просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів стягнути з відповідача з 1000 гривень щомісячно, на 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму з моменту звернення з цим позовом до суду та досягнення дитиною повноліття, розгляд справи просила провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію Маловисківського районного суду Кіровоградської області надав заяву, в якій визнав позовні вимоги позивача, з врахуванням її уточнення, та просив справу розглянути за його відсутності. Рух справи. До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 30 серпня 2022 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить змінити розмір та спосіб стягуваних з відповідача аліментів. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2022 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М. Судом в порядку частини 6 статті 187 ЦПК направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.Відповідь зазначений запит надійшла 8 вересня 2022 року. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України). Встановлені судом фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] в с. Паліївка, Маловисківського району Кіровоградської області народився [PERSON] , батьки: [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2014 року (а.с. 5). Судовим наказом Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19 липня 2019 року наказано: стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] ,\~на неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти у\~розмірі 1/4\~частки заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~27\~червня 2019\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття (а.с. 6). Заочним рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2020 року вирішено змінити розмір\~аліментів,\~які стягуються\~за судовим\~наказом Маловисківського\~районного суду\~Кіровоградської області\~від 19\~липня 2019\~року з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] ,\~на неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 1/4\~частки заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~на тверду\~грошову суму\~1000\~гривень щомісячно,\~від дня\~набрання рішенням\~законної сили\~до досягнення\~дитиною повноліття (а.с. 7). Мотиви суду. У частині 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частина перша, друга статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок викладений в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13. Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18 право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує те, що саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Із наведеного слідує, що аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили, у зв`язку з чим вимоги позивача про присудження аліментів з дня пред`явлення позову до суду задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що відповідач визнав позов та не заперечує щодо зміни способу стягнення з нього аліментів, при цьому позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Щодо розподілу судових витрат. Приписами частини 1 статті 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 гривні на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial