Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

19 вересня 2022 року до суду звернувся представник позивача адвокат Хитрук І. С. із позовом в інтересах [PERSON] в якому просить визначити для [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтовує тим, що в [ADDRESS] проживала його матір, [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,1501 га, кадастровий номер 0524186500:01:001:0181, яка знаходиться на території Цибулівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №677547, виданого Тростянецькою держадміністрацією Вінницької області 14.08.2006. На час смерті [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком, [PERSON] 04.04.2001 в с. Цибулівка було посвідчено заповіт від імені матері позивача, за №255, згідно якого вона заповіла [PERSON] зазначену вище земельну ділянку (пай). Чоловік [PERSON] помер [INFO] . Про існування даного заповіту позивачу стало відомо лише в серпні 2022 року, коли прибираючи в будинку батьків [PERSON] знайшов його випадково разом з оригіналом державного акта на земельну ділянку серед старих речей. Спадкодавиця про складання цього заповіту його не повідомляла. Одразу після цього, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з метою прийняття спадщини за заповітом, однак нотаріус йому відмовила через те, що ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини з дня смерті спадкодавця. Позивач вказує, що подати заяву вчасно не зміг, через об`єктивні причини, оскільки на час його посвідчення проживав окремо від спадкодавця в іншому населеному пункті, крім того, за життя його матір колись казала, що бажає аби земельна ділянку дісталася іншому сину [PERSON] , який проживає за межами України та є громадянином росії. А тому, вважав, що його брат успадкував дану земельну ділянку. Оскільки родинних відносин з братом не підтримує та тривалий час не спілкується, а тому не міг переконатись у зворотньому. На думку позивача, причина пропуску ним передбаченого законом строку є поважною і він вважає необхідним в даному випадку в якості способу захисту прав та інтересів визначити відновлення становища, яке існувало раніше. Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Хитрука І. С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Додатково зазначає, що позов підтримують в повному обсязі та просять задоволити. Відповідач свого уповноваженого предстаника до суду не направив. Однак, 13.10.2022 від Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника Ободівської сільської ради, та зазначено, що ознайомившись з ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року у справі №148/877/22 Ободівська сільська рада проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 26). Згідно з ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] в с. Цибулівка, Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2007 (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 2,1501 га, кадастровий номер 0524186500:01:001:0181, яка знаходиться на території Цибулівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №677547, виданого Тростянецькою держадміністрацією Вінницької області 14.08.2006 (а.с. 16). Позивач [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.1958 (а.с. 8). [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] (що підтверджується копією заповіту від 29.10.2001, зареєстрованого в реєстрі за №255) про існування якого йому стало відомо нещодавно. Відтак, про існування заповіту на його ім`я, [PERSON] дізнався після пропущення строку для прийняття спадщини, встановленого\~статтею 1270 ЦК України. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2022 встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини (а.с. 14) Згідно з довідкою №476 від 13.09.2022 виданою Ободівською сільською радою Гайсинського району Вінницької області, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Від її імені був посвідчений заповіт, яким вона все своє майно заповідала сину [PERSON] . Разом з померлою в одному будинку був зареєстрований та проживав чоловік покійної [PERSON] (а. с.12). Відповідно до довідки №1130 від 13.09.2022 виданої старостою Соколівського старостинського округу Крижопільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає з 15.06.1996 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Позивач, посилається на те, що не звернувся у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не знав про існування заповіту, вважає поважною причиною пропуск такого строку. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 1 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 3 березня 2021 року у справі № 145/148/20 та від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такі висновки знайшли своє відображення у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 6 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Враховуючи, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого частиною першою\~статті 1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд бере до уваги ту обставину, що відповідач не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved