Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що [INFO] померла мати її (позивача) чоловіка [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0242857 право на земельну частку (пай). На момент смерті [PERSON] проживала сама в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] її син [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки користувався її майном, будинком, земельною ділянкою та зберігав її сертифікат на право на земельну частку (пай). [INFO] помер її (позивача) чоловік [PERSON] . Вона (позивач) є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, спадщину прийняла, отримала у нотіаруса свідоцтво про право на спадщину за законом на належну йому 1/3 частину квартири. Вона (позивач) не може документально підтвердити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] у зв`язку із робіжностями у написанні їх прізвищ, а також факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . [PERSON] просила суд встановити факти, що: - [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] ; - [PERSON] , який помер [INFO] , прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилася, її предстаник позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають, просили розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що вона вважає, що позовні вимоги до неї не відносяться жодним чином, обсяг вимог, який поставлено щодо неї, є невизначеним і не обґрунтованим, а тому просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині, що її стосуються. Суд розглядає справу у відсутності позивача та відповідачів на підставі наявних у справі доказів, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , працювала в ланці. Після смерті [PERSON] її син [PERSON] доглядав за спадковим домогосподарством, обробляв земельну ділянку. [PERSON] помер та був похоронений в с. Іржавець на кладовищі біля своїх рідних. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала сама в [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7; 12). У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на підставі сертифіката серії ЧН № 0242857 право на земельну частку (пай), що підтверджується копією відповідного сертифіката (а.с. 11). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 73-75). Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості документально підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та сином, у зв`язку із тим, що в актовому записі про народження та витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] прізвище його матері вказано « [PERSON] », що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Докази по справі в їх сукупності підтверджують те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , а тому в силу ст. 529 ЦК УРСР останній має право на спадкоємство після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] доглядав за спадковим житловим будинком, присадибною земельною ділянкою, користувався іншим її майном та зберігав сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав спадкодавцю, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та показаннями свідків. Таким чином, в силу ст. 549 ЦК УРСР [PERSON] вважаєтся таким, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). З матеріалів справи (а.с. 9) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. У судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості документально підтвердити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Докази по справі в їх сукупності підтверджують те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Позивач позбавлена можливості в іншому порядку встановити зазначені факти. Встановлення цих фактів має для позивача юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved