Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

19 лютого 2021 року Одеський КНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на їх утримання у розмірі по 1/4 частині усіх видів доходу відповідачів до їх повноліття. В обґрунтування позову Одеський КНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» вказало на те, що відповідачі є батьками двох малолітніх дітей, які мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки вони рішенням суду були відібрані у батьків без позбавлення їх батьківських прав через невиконання останніми своїх обов`язків щодо виховання і утримання синів, і влаштовані до Одеського КНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» на повне державне забезпечення. За час перебування дітей у державному закладі відповідачі жодного разу не відвідали їх, долею дітей не цікавилися, матеріально не допомагають. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 12 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 02 червня 2021 року провадження у справі у частині позовних вимог до [PERSON] було закрито у зв`язку з її смертю, а в іншій частині позовних вимог справа була призначено до судового розгляду. Сторони в засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позов просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився, 2 червня 2021 року у підготовчому судовому засіданні через канцелярію суду надав суду заяву, в якій заперечував проти позбавлення його батьківських прав і просив відкласти слухання у справі для отримання правової допомоги. У наступні судові засідання відповідач не з`являвся. Відзив суду не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, в матеріалах справи є заява представника, в якій вона підтримує позовні вимоги Одеського КНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» та надала суду висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріали справи містять достатньо доказів для її розгляду. При цьому, суд враховує, що відповідач знаючи про розгляд справи та вказавши на незгоду з позовом письмовий відзив і докази на підтвердження заперечень не надав . Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Крім того слід зазначити, що [PERSON] відомо про розгляд вказаної справи в суді та інформація про дату, місце та час судових засідань розміщена на офіційному порталі Судової влади України та на сайті Суворовського районного суду м.Одеси. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі належним чином повідомлених учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1551 від 11 лютого 2016 року по Одеському міському відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 5765 від 12 липня 2012 року по Одеському міському відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеси). Мати дітей - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року діти були відібрані від батьків - [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, через те, що вони не створювали належних умов для виховання та проживання дітей. Малолітні [PERSON] та [PERSON] , перебувають на первинному обліку у Службі у справах дітей Одеської міської ради, розпорядженнями Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради їм надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до державного дитячого закладу - Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області на повне державне забезпечення. [INFO] померла мати дітей - [PERSON] . За весь час перебування дітей у державному закладі відповідач жодного разу не бачив своїх синів, участі у їхньому вихованні не бере, станом здоров`я дітей та їх долею не цікавиться. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради ухвалила висновок, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки за час перебування дітей в Одеському КНЗ «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради, відповідач жодного разу не відвідав синів, не цікавився їх долею та здоров`ям, матеріальної допомоги не надавав, на засідання комісії, на якому розглядалося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, не з`явився. Відповідач у добровільному порядку матеріально дітей не утримує. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. Відповідно до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей і на цих підставах повинен бути позбавлений батьківських прав. Заперечуючи проти позбавлення батьківських прав, відповідач жодного разу не з`явився у судове засідання і не надав доказів, які б спростовували встановлені судом факти, та підтверджували його готовність виконувати обов`язки по вихованню та утримання своїх малолітніх дітей. Однак, разом з тим позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обов`язку утримання дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст. 193 СК України). З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2021 року. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. щодо розгляду вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 908 грн. щодо розгляду вимог матеріального характеру про стягнення аліментів - всього в сумі 1816 грн.

Outcome: approved