Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

08.11.2022 року [PERSON] , в особі представника адвоката Скворцової О.В., звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначила, що заявник у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має зареєстроване місце проживання в м. Луганськ, з 2017 року є внутрішньо переміщеною особою та фактично з того часу проживає в м. Мелітополь Запорізької області. [INFO] о 10 годині 10 хвилин заявник, народила дитину чоловічої статі вагою 2 750 грамів. Мати дитині надали ім`я: [PERSON] . Батько дитини [PERSON] відмовився подавати заяву про реєстрацію дитини на своє ім`я, відповідно, заявник є матір`ю одиначкою. Однак, пологи відбулися на тимчасово окупованій території м. Мелітополя Запорізької області, де заявнику, матері дитини, було видано в установі «Государственное бюджетное учреждение здравохранения «Мелитопольский обласной родильный дом» (г.Мелитополь, ул. Кизиярская, 37) Медичне свідоцтво про народження № 746 від 02.10.2022 року. За законом, інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання матері дитини неможливо, оскільки вона та дитина знаходяться на тимчасово окупованій території України. Так, м. Мелітополь Запорізької області тимчасово окуповане російською федерацією, яка здійснює контроль на цій території, тому документи про народження дитини видані на вказаній території є неприйнятними для українських органів реєстрації актів цивільного стану, оскільки оформлені медичними закладами на території, непідконтрольній українській владі. Місцем народження дитини та місцем проживання матері в даному випадку є м. Мелітополь Запорізької області. Реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась. Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. На підставі викладеного заявник просить встановити факт народження у неї як матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, дитини чоловічої статі громадянина України - [PERSON] , [INFO] у м. Мелітополь Запорізької області, Україна. Відомості про батька дитини вказати відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, вказавши його прізвище, ім`я, по батькові як [PERSON] , громадянин України. Заявник та її представник в судове засідання не з`явилася, просили слухати справу в їх відсутність. Представник заінтересованої особи Олександрівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені. За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності заявників, їх представника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені обставини та відповідні їм правовідносини. Заявник по справі, [PERSON] , [INFO] , народилася в м. Луганськ Луганської області, Україна. Має паспорт громадянина України № [NUMBER] орган видачі 2318, виданий від 09.11.2017 року, дійсний до 09.11.2027 року. Має рнокпо [NUMBER] , що підтверджується довідкою Мелітопольської ДПІ ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.02.2021 року. Відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2318-1124106-2017 виданого Мелітопольським міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 08.12.2017 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Луганськ, зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 грудня 2017 року № 3391, виданої Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, гр. [PERSON] , [INFO] , має фактичне зареєстроване місце перебування за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебуває. [INFO] о 10 годині 10 хвилин [PERSON] народила дитину чоловічої статі вагою 2 750 грамів, зріст 52 см. Матір`ю дитині надано ім`я [PERSON] . Пологи перші від першої вагітності. Пологи відбулися на тимчасово окупованій території м. Мелітополя Запорізької області, де медичним закладом заявнику видано Медичне свідоцтво про народження № 746 від 02.10.2022 року, що підтверджується сканкопією оригіналу, а так само випискою про новонародженого. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки, факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини необхідно для отримання свідоцтва про народження та відповідної реєстрації у встановленому законом порядку. Вирішуючи справу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином її не легітимізує. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. В чинному законодавстві відсутні положення, які б визначали якими документами має бути посвідчено факт народження особи на тимчасово окупованій території. Для встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цвітного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу органу охорони здоров`я про народження нею дитини. Частиною 1 ст. 126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Визначення походження дитини проводиться в момент державної реєстрації її народження, яке має бути здійснене у відповідності до ст. 144 Сімейного кодексу України. Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно листа Верховного суду Касаційного цивільного суду № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року «Щодо особливостей розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», зазначено, що положення Цивільного Кодексу не вимагають подання до суду письмової відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану, у здійсненні реєстрації таких фактів. Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 23.09.2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.10.2022 року № 233) (далі-Перелік). Відповідно до пп. 4 п. 4 розділу ІІІ Переліку однією з таких визначених територій є територія Мелітопольської міської територіальної громади Запорізької області. Згідно із ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частинами першою, третьою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З урахуванням наданих суду документів, а також того, що встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для проведення державної реєстрації її народження у встановленому законом порядку та отримання свідоцтва про народження дитини, суд з урахуванням наданих доказів, доходить висновку про підтвердження факту народження [PERSON] , [INFO] , у м. Мелітополь Запорізької області. За наведених обставин, вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про народження [PERSON] у певний час і за певних обставин. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved