Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У листопаді 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просила визнати порядок користування спільною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між нею та [PERSON] . Мотивувала заявлені вимоги тим, що вона має у приватній власності 1/2 частки домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] , іншим співвласником є відповідачка. За вказаним домоволодінням закріплена земельна ділянка загальною площею 0,1037 га, вказана ділянка знаходиться у спільному користуванні. Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, яка на теперішній час знаходиться у спільному користуванні співвласників становить 0,1061 га, з них у користуванні позивачки 0,0406 га, а у користуванні відповідачки 0,0655 га. Проти такого користування вона заперечує, та вважає, що сторони мають користуватися рівними частина земельної ділянки, оскільки [PERSON] відмовляється у добровільному порядку встановити порядок користування це і стало причиною звернення до суду з позовом. Ухвалою суду від 15.11.2019 відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.02.2020 призначено у цивільній справі судову земельно-технічну експертизу на період проведення експертизи провадженні у справі зупинено. Позивач 12.10.2020 року надала уточнену позовну заяву згідно якої просила визнати порядок користування спільною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між нею та [PERSON] , відповідно до варіанту 3 висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.06.2020 року № 2367/20-21. Ухвалою суду від 10.02.2021 призначено у цивільній справі судову земельно-технічну експертизу на період проведення експертизи провадженні у справі зупинено. Ухвалою суду від 23.06.2022 закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити уточнену позовну заяву з підстав наведених у ній. Представник відповідача просила задовольнити позовні вимоги та визнати порядок користування спільною земельною ділянкою згідно другої експертизи першого варіанту. Представник третьої особи ВМР не заперечував проти визначення порядку користування земельною ділянкою, про те вказав, що земельна ділянка має надлишок 14,4 кв.м, який не виділявся в користування і не підлягає розподілу і приватизації. Експерт [PERSON] (2 експертиза) у судовому засіданні надав пояснення, що при проведенні ним експертизи він враховував надлишки земельної ділянки та рельєф місцевості. У судовому засіданні експерт [PERSON] ( перша експертиза від 26.06.2020р) суду пояснив, що при дослідженні вказаної земельної ділянки ним брався до уваги ухил, проте не приймались до уваги надлишки землі, які сторонам у користування не виділялись. Судом встановлено,\~що сторони\~фактично користуються\~земельною ділянкою\~в розмірі\~1037\~кв.м,\~при цьому\~згідно договору\~забудови ділянки\~ [ADDRESS] (\~колишній [ADDRESS] \~(викопіювання\~з інвентарної\~справи на а.с.14,-17т.2). [PERSON] 10.11.2017 отримала свідоцтво про право на спадщину 1/2 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (свідоцтво а.с. 4). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві спільної часткової власності володіє 1/2 частиною житловим будинком з прибудовами та господарськими будівлями, спорудами, за адресою: [ADDRESS] (витяг а.с. 5). Згідно технічного паспорта на садибний житловий будинок та експлікації на будинок за адресою: [ADDRESS] визначено приміщення з їх розмірами та призначенням, що належать сторонам у справі (а.с. 6,7). Експлікації земель визначено, що [PERSON] користується 0,0406 га, [PERSON] 0,0655 га, загальна площа земель 0,1061 га. Згідно висновку експерта ( а.с. 189-196 т.1) на вартість земельної ділянки впливають фактори, які зазначені в п.36 Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, в тому числі така фізична характеристика, як ухил поверхні земельної ділянки. Таким чином, проаналізувавши нормативно-правові акти з оцінки майна, можна зробити висновок, що вартість земельної ділянки з ухилом поверхні буде меншою у порівняні із земельною ділянкою, яка немає ухилу поверхні. Після проведення огляду земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , експерт зробив висновок, що земельна ділянка, яка є об`єктом дослідження має ухил, в частині земельної ділянки, яка використовується для вирощування городницьких культур якою користується [PERSON] та і й тій частині, якою користується [PERSON] , також частина земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] має більший ухил поверхні земельної ділянки у порівнянні з вище описаною. При цьому експерт відмітив, що усі вулиці і провулки, які також знаходяться у районі розташування об`єкта дослідження мають ухил в бік [ADDRESS] . Даним висновком від 26.06.2020 року експертом наведено три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою проте не враховувався ухил, тому суд не бере його до уваги (а.с. 87-100). З матеріалів інвентаризаційної справи стає відомо, що сторони користуються надлишками землі, які складають 14.4 кв.м. Сторони та їх представники не надали суду доказів, які свідчать про правове врегулювання прав сторін користуватися земельною ділянкою 14.4 кв.м, яка не була виділена в користування, хоча фактично і [PERSON] і [PERSON] користуються нею. За вказаних обставин суд не вправі вирішувати питання про порядок користування земельною ділянкою, право користування ким не врегульовано. Тому суд не приймає до уваги висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26.06.20202 року № 2367/20-21 ( на а.с. 87- 91т.1) та не приймає до уваги вимоги позивача про визначення порядку користування земельною ділянкою за вказаним висновком експерта ( варіант 3). Суд приймає до уваги загальні вимоги позивача про визначення порядку користування земельною ділянкою та вважає за можливе врегулювати спір на підставі висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 02.05.2022 року № 606. Оскільки експерт зробив висновок, що земельна ділянка, яка є об`єктом дослідження має ухил, в частині земельної ділянки, яка використовується для вирощування городницьких культур якою користується [PERSON] та і й тій частині, якою користується [PERSON] , і лише частина земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] має більший ухил поверхні земельної ділянки у порівнянні з вище описаною, суд відхиляє посилання представника відповідача про те, що [PERSON] належить в користування виділити більшу частину земельної ділянки ( перший варіант додаток № 2 до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 02.05.2022 року № 606.). Частка власності сторін в володінні житловим будинком [ADDRESS] рівна - по 1/2, отже сторони мають рівні права на користування земельною ділянкою, - по 1/2. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст.316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Суд дослідивши надані докази, вислухавши пояснення та доводи сторін дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме належить визначити порядок користування спільною земельною ділянкою, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах з врахування господарських будівель і споруд, що відповідає варіанту 2 висновку експерта за результатами проведеної експертизи від 02.05.2022. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 768.40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial