Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей Залозецької селищної ради, [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що після розірвання шлюбу із відповідачем, дитини проживає з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Натомість відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню та вихованню дочки, не спілкується із нею понад 9 років, не надає коштів на її утримання, не цікавиться станом здоров`я, фізичним розвитком, не виявляє батьківських почуттів, піклування та турботи, самоусунувся від своїх обов`язків. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, подано заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Служба у справах дітей Залозецької селищної ради в судове засідання не з`явився, подано суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дочки [PERSON] . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі 1915/15378/2012 від 08.10.2012року. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом ДРАЦС Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області 08.04.2011року. 17.01.2013року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Зпалозецькою селищною радою Зборівського району Тернопільської області 17.01.2013року. Як вбачається із Актів складених комісією Залозецької селищної ради та довідки №2450 від 25.11.2019 року [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] , дочками [PERSON] , [PERSON] , дочками чоловіка [PERSON] , [PERSON] , проживає в [ADDRESS] . Згідно довідки Залозецької селищної ради №1572 від 29.07.2019року [PERSON] перебуває на обліку багатодітних сімей. Як вбачається із характеристики наданої спеціалізованою ЗОШ І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням іноземних мов смт.Залізці Тернопільської області [PERSON] має навчальні досягнення середнього рівня, добрий загальний розвиток, мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дочки, батько [PERSON] вихованням дочки не займається. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 26.11.2021 року №109 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1979року відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено, що батько не бере участі у вихованні дитини, не спілкується із нею, не дає коштів на її утримання, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням та успіхами в школі, таким чином не виконує свої батьківських обов`язків відносно дитини. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності свідчать, що відповідач не виконує обов`язків щодо виховання та утримання дитини, свідомо нехтує ними та самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Судом встановлено, що відповідач впродовж тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання дочки. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає доведеним факт свідомого ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, у зв`язку з чим, враховуючи інтереси малолітньої дитини, необхідність умов для її нормального виховання та розвитку, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дочки [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved