Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому просить: 1) припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, площею 0,0507 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; 2) визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, площею 0,0507 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . 30.06.2021 відкрилась спадщина на майно спадкодавця за заповітом, до складу якої входить житловий будинок за [ADDRESS] , та за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0507 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 6320810100:00:006:0189, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] та відповідачу [PERSON] , що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962986. Зазначена земельна ділянка належала їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується додатком до державного акту серії АА №282665, їх частки між ними не були визначені, а отже, були рівними. Позивач вказав, що 17.09.2021 за його заявою Богодухівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 472/2021 після смерті [PERSON] ..Листом № 39/02-17 від 17.01.2022 Богодухівської державної нотаріальної контори повідомлено позивачу про неможливість визначення складу спадкового майна, у зв`язку з тим, що у додатку серії АА №282665 до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962986 у списку співвласників земельної ділянки співвласником, крім матері позивача, вказаний [PERSON] і частка у спільній сумісній власності кожного із співвласників земельної ділянки не значиться, тобто, земельна ділянка належала померлій [PERSON] та співвласнику [PERSON] (співвласнику будинку та земельної ділянки) на підставі спільної сумісної власності і їх частки за життя [PERSON] не були визначені між ними. Рекомендовано звернутися до суду з заявою про визнання права власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування. У зв`язку з вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 02.09.2021 по справі № 613/601/22 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. 19.09.2022 до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, в якому [PERSON] просить суд: 1) визначити за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, площею 0,0507 га, розташованої за адресою : [ADDRESS] як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; 2) визначити за ним, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП : [NUMBER] , 1/2 (одну другу) частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим 6320810100:00:006:0189, площею 0,0507 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] пояснив, що [INFO] померла його матір - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, земельна ділянка з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, площею 0,0507 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності померлій [PERSON] та позивачу за зустрічним позовом - [PERSON] .. Оскільки [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав з покійною матір`ю [PERSON] на день її смерті, він автоматично прийняв спадщину після смерті матері як спадкоємець першої черги. Однак, Богодухівською державною нотаріальною конторою Харківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на вказану земельну ділянку, з посиланням на неможливість визначити склад спадкового майна, оскільки вказана земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності, а частки співвласників за життя спадкодавця [PERSON] не були визначені між ними. Отже, [PERSON] та позивач за первісним позовом [PERSON] є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, однак, оформити в порядку спадкування право власності на вказану земельну ділянку в позасудовому порядку немає можливості, що і слугувало підставою звернення до суду з даним зустрічним позовом. З посиланням на ст.ст. 368, 1226 ЦК України [PERSON] вказує, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а відтак, спадкова частина земельної ділянки [PERSON] становить 1/2 (одну другу). Отже, [PERSON] , як один із спадкоємців першої черги померлої [PERSON] , має правові підстави для визнання за ним права власності у порядку спадкування за законом на 1/4 (одну четверту) частини земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, а у відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України він також має право на визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності на цю земельну ділянку, яка становить 1/2 (одну другу). Ухвалою суду від 06.10.2022 прийнято зустрічний позов [PERSON] та об`єднано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування та визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування та визначено розглядати в порядку загального позовного провадження разом із первісним позовом. Заходи забезпечення позову не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Сторони, їх представники та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] у поданих до суду письмових заявах просив суд розглядати справу за його відсутності, повідомив, що підтримує власні позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні; визнає заявлені до нього позовні вимоги [PERSON] ; не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення їх позовів у підготовчому засіданні. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] у поданих до суду письмових заявах просив суд розглядати справу за його відсутності, повідомив, що підтримує вимоги зустрічного позову в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні; визнає заявлені до нього позовні вимоги [PERSON] ; не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення їх позовів у підготовчому засіданні. Представник третьої особи - Богодухівської державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що питання задоволення заяви залишає на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.1967, та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.09.1976 (а.с. 13, 50). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962986 від 08.11.2012, виданого головою Богодухівської міської ради Харківської області, [PERSON] є співвласником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189 площею 0,0507 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.14). Згідно зі списком співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962986, співвласниками вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962987 від 08.11.2012, виданого головою Богодухівської міської ради Харківської області, [PERSON] є співвласником земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, площею 0,0507 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 51). Згідно зі списком співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 962987, співвласниками вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] (а.с.52). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.02.2022, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, розташованої за адресою : [ADDRESS] , становить 105263,34 грн. (а.с.21). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2021, виданого Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.12). За життя [PERSON] залишила заповіт від 03.06.2008, посвідчений державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори, відповідно до якого належні їй 3/4 (три четвертих) частини житлового будинку з відповідною частиною будівель і споруд заповідала: 1/4 (одну четверту) - сину [PERSON] , а 2/4 (дві четвертих) - сину [PERSON] (зворотній бік а.с.18). 17.09.2021 Богодухівською державною нотаріальною конторою Харківської області було зареєстровано спадкову справу № 472/2021 (номер у спадковому реєстрі 68324377) після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.16). Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 472/2021, вказана спадкова справа була заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини (зворотній бік а.с.17). Інших заяв, окрім заяви [PERSON] про прийняття спадщини, матеріали спадкової справи [PERSON] не містять. Згідно з довідкою виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 13.08.2021 № 5497, [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою : [ADDRESS] та виписана у зв`язку зі смертю. На день смерті [PERSON] за цією адресою за цією адресою проживав та був зареєстрований [PERSON] , 1976 року народження (а.с.19). Листом від 17.01.2022 № 39/02-17 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлої [INFO] [PERSON] , з посиланням на неможливість визначити склад спадкового майна, оскільки згідно з державним актом серії ЯМ № 962986 земельна ділянка належала померлій [PERSON] та співвласнику [PERSON] (співвласнику будинку та земельної ділянки) на підставі спільної сумісної власності, і їх частки за життя [PERSON] не були визначені між ними. Вказано, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки спадкодавця у спільному майні. Зазначено, що з наданих документів неможливо визначити склад спадкового майна (тобто, частку, яка б належала померлому), та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування після померлої [PERSON] (а.с.20). Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , про що надав відповідну заяву до Богодухівської державної нотаріальної контори. [PERSON] також прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, [PERSON] є також співвласником земельної ділянки, іншим співвласником якої є спадкодавець [PERSON] .. З огляду на викладене вище, [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] в позасудовому порядку, оскільки дана земельна ділянка є спільною сумісною власністю [PERSON] та спадкодавиці [PERSON] , та їх частки у праві спільної сумісної власності за життя [PERSON] не виділялися. Інші спадкоємці майна [PERSON] відсутні, про що свідчить відсутність заяви жодної іншої особи про прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи, а також відсутність інших осіб, які б були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавицею. Як встановлено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З копій державних актів на право власності на земельну ділянку від 08.11.2012 серії ЯМ № 962987 та серії ЯМ № 962986 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 6320810100:00:006:0189, площею 0,507 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить матері сторін - [PERSON] та [PERSON] , частки співвласників в актах не зазначені. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно зі ст. 368 ЦК України правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. За приписами ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже, виходячи з принципу рівності часток співвласників, суд вважає, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189 - є рівними, а саме - 1/2 (одна друга) частина у кожного. Згідно з ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом (ч.4 ст.89 ЗК України). За приписами ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Разом з тим, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, а отже, не є належним способом захисту прав позивача (спадкоємця). У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18, від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19, від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 у справі №464/1663/18, від 16 червня 2021 року по справі № 570/997/19. Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189 становила 1/2 (одну другу), а інша 1/2 частка у праві спільної сумісної власності, яка належала [PERSON] , наразі є спадковим майном. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, виходячи з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, слід встановити, що частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189 складає 1/2 (одну другу) частину вказаної земельної ділянки). Також, оскільки спадкодавиця [PERSON] правомірно, на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування набула права спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189, беручи до уваги, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , подавши державному нотаріусу відповідну заяву, а відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, однак, вони позбавлені можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на відповідну частину цієї земельної ділянки, суд дійшов висновку про визнання за кожним з них права власності на 1/4 (одну четверту) частину земельної ділянки з кадастровим номером 6320810100:00:006:0189 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Отже, первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Суд зауважує, що до канцелярії суду в рамках підготовчого провадження від позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] та від відповідача (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] надійшли письмові заяви про визнання заявлених до них позовних вимог. Суд зазначає, що визнання первісного позову з боку відповідача [PERSON] та визнання зустрічного позову з боку позивача (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] не порушує вимог закону, та з урахуванням поданих заяви про визнання позовних вимог, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Outcome: approved