Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

29.09.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання в Первомайському медичному фаховому коледжі Миколаївської області із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною 23 років. В обгрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було 16.04.2013 року розірвано. У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . За рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.09.2007 року у справі № 2-2095 з відповідача стягувались аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2007 року і до повноліття дитини. На теперішній час [PERSON] повнолітня, навчається, а термін навчання закінчується 01.02.2024 року. Крім того, донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач працездатний, здоровий, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки на період її навчання. Поскільки відповідач не надає матеріальну допомогу доньці, позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 07.10.2022 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначене підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Бабкова О. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явивився, надав суду заяву, в якій повністю визнав позов, з наслідками визнання позову ознайомлений, просив розглянути справу в його відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому судовому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.2004 року [PERSON] народилася, [INFO] . Батьками [PERSON] вказані сторони у справі. На підставі рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.09.2007 року по справі № 2-2095 з відповідача стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Згідно довідки Первомайського медичного фахового коледжу Миколаївської обласної ради від 28.08.2021 року [PERSON] дійсно навчається на першому курсі вказаного коледжу за спеціальністю: Медсестринство , денна форма навчання. Термін навчання з 01.09.2021 року по 01.02.2024 року. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітньою донькою позивача, яка навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки, який продовжує на теперішній час навчання у розмірі у якому просить позивач. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач від його сплати звільнений.

Outcome: approved