Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 03.08.2022 року із позовною заявою звернувся представник Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманої заробітної плати. В обґрунтування позову зазначається, що відповідач безпідставно набув заробітну плату в розмірі 26 647,23 грн. (період нарахування з 18.04.2019 року по 30.11.2019 року) У зв`язку з вищевказаним, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманих грошових коштів (майна) у розмірі 26647,23 грн. грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належним чином. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про що свідчить розруківка Трекінгу про направлення відповідачу виклик до суду, причин неявки не повідомив. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши\~ та проаналізувавши\~ матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом № 31 від 22.01.2014 року Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» [PERSON] був призначений на посаду слюсаря з ремонту рухомого складу 3го розряду ділянки ТО-2 та середнього ремонту експлуатаційно трамвайного депо №2. На підставі повідомлення №2/283 від 23.01.2018 року Приморського військового комісаріату [PERSON] наказом Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» №103 від 30.01.2018 року було висвободено від роботи у зв`язку із призивом на строкову службу. 23.10.2019 року листом № 09/11-1605 КП «ОМЕТ» звернулось до відповідача з вимогою з`явитись на робоче місце. 25.10.2019 року Попов лист отримав, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення, проте до КП «ОМЕТ» не з`явився. 12 листопада 2019 року Позивач звернувся на адресу [INFO] з запитом щодо надання інформації про проходження військової служби [PERSON] . Листом [INFO] за номером ВМ № 5825 від 26.11.2019 року було повідомлено, що [PERSON] було звільнено з строкової служби 18 квітня 2019 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі жодним чином не повідомив КП «ОМЕТ» про закінчення проходження військової служби та жодного разу, після 18.04.2019 року не з`явився на робочому місці. Наказом №3453 від 10.12.2019 року було припинено нарахування виплат [PERSON] . Відповідно до відповіді на запит до МСЧ КП «ОМЕТ» від 02.12.2019 року щодо знаходження на лікарняному відповідача, починаючи з 19.04.2019 року [PERSON] за лікарняним не звертався. Відповідно до відповіді на запит до КП «Центр первинної медикосанітарної допомоги №14» щодо знаходження на лікарняному відповідача, починаючи з 19.04.2019 року встановлено, що [PERSON] за лікарняним не звертався. У зв`язку з тим, що відповідач по справі не вийшов на роботу 20.04.2019 року, на підставі повідомлення [INFO] за номером ВМ № 5825 від 26.11.2019 року та за результатами спільного засідання адміністрації та президіуму профкому КП «ОМЕТ» від 16.01.2020 року [PERSON] було звільнено з посади слюсаря з ремонту рухомого складу 3го розряду ділянки ТО-2 та середнього ремонту експлуатаційно трамвайного депо №2. за прогули без поважних причин згідно п.4. ст.40 КЗПП України з 20.04.2019 року. (наказ № 14 від 17.01.2020 року). Виходячи з вищевикладеним, суд встановлює, що відповідач безпідставно набув заробітну плату в розмірі 26 647,23 грн.у період нарахування з 18.04.2019 року по 30.11.2019 року. Стаття 1212\~ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4)відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно до ст.\~1212\~ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу. Загальна умова ч. 1 ст.\~1212\~ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. У даному спорі позивач повинен довести наявність трьох умов, які б підтверджували зобов`язання з безпідставного набуття майна, а саме: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок iншої особи; вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України), суд вважає що зазначені умови позивачем доведені. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, а також їх достатності та взаємному зв`язку, враховуючи, що відповідачем не надано доказів повернення безпідставно отриманих коштів у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. Оскільки, судом задоволено позовні вимоги позивача сума сплаченого судового збору, належить стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved