Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником вказаного будинку. Відповідачка є колишньою дружиною [PERSON] та разом з останнім та їх дочкою зареєстрована за вищевказаною адресою. Проте, відповідачка вже понад рік не проживає за даною адресою, будинком не цікавиться, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у будинку не має та покинула будинок добровільно. Ніяких перешкод у проживанні відповідачки позивачем не чинилося, відповідачка добровільно поїхала з будинку. Реєстрація відповідачки у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні своєю власністю, а також повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг, тому позивач звернувся за захистом свого права в судовому порядку. У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. У матеріалах справи відсутній її відзив на позовну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є позивач [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Актом, складеним депутатом Ріпкинської селищної ради від 28.01.2022 в присутності [PERSON] та [PERSON] та довідкою №213 від 31.01.2022, виданою виконкомом Ріпкинської селищної ради, підтверджено те, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] фактично не проживає з 01.01.2021. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що відповідачка понад рік не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 992 грн. 40 коп. сплаченого ним судового збору.

Outcome: approved