Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що у лютому-березні 2020 року вона мала близькі особисті стосунки з [PERSON] відповідачем по справі. За наслідком факту вищевказаних стосунків вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується записом Олександрівського районного у місті Запоріжжі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), від 02 грудня 2020 року № 240. Запис про народження дитини був зроблений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК, тобто дитина зареєстрована як [PERSON] , в графі - «батько» записано [PERSON] . Данні про батька були записані з її слів, при цьому, прізвище вона записала у зв`язку з тим, що таке прізвище носила на момент народження сина. На даний час стосунки з відповідачем [PERSON] не склались, дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Домовленості з [PERSON] щодо його участі в утриманні дитини вони не досягли. Відповідач відмовляється йти на будь який контакт з приводу виховання та забезпечення сина. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд: визнати [PERSON] , батьком малолітньої дитини [PERSON] із внесенням змін до актового запису про народження № 2409 від 02 грудня 2020 року, складеного Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), шляхом запису [PERSON] - батьком дитини - [PERSON] ; внести зміни до актового запису № 240 від 02.12.2020 р. складеного Олександрівським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про народження [PERSON] , записати батьком дитини [PERSON] уродженця с. Новомихайлівка Чернігівського району Запорізької області; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі аліменти в розмірі 1/3 в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Ухвалою судді від 26.03.2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 17 ). Ухвалою суду від 10.11.2021 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду ( а.с. 28 ). В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Гончаренко А.І. позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади місця Запоріжжя від 26.03.2021 р., інформації щодо реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO] не знайдено. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання призначені на 12.07.22 р., 10.11.21 р., 27.02.2022 р.,14.09.2022 р., 28.10.2022 р не з`явився. Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судові засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. [INFO] народилась дитина - [PERSON] про що в книзі реєстрації народжень - 02 грудня 2020 року було зроблено відповідний актовий запис № 240 та Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.12.2020 року. Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) є [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька у свідоцтві про народження зроблено в порядку ст. 135 СК України, згідно з якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно довідки від 09.03.2021 р. про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.03.2007 року. За\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює\~ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ч. 1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує\~ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до\~частини першої\~статті 135\~цього Кодексу. Згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3\~ст. 128 СК\~( 2947-14 ), приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (п. 4). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство,\~\~а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до статтей 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає в кв. [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] була її сусідкою, проживала в 2019-2020 роках в кв.67 цьому ж будинку, їх квартири розташовані на однієї сходової площадці. В 2020 році [PERSON] проживала за вказаною адресою разом з відповідачем [PERSON] . Як їй відомо, [PERSON] та [PERSON] разом працювали в магазині мережі «АТБ», вона адміністратором, він охоронцем. З кінця зими 2020 року [PERSON] була вагітною, а в листопаді народила сина. Відповідач [PERSON] припинив стосунки з [PERSON] влітку 2020 року, коли остання вже була вагітна та виїхав з квартири. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає в кв. [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] . Позивачка [PERSON] є її знайомою, проживала в 2019-2020 р. року цьому ж будинку, їх квартири розташовані на однієї сходової площадці. В 2020 році [PERSON] проживала в кв. [ADDRESS] за вказаною адресою разом з відповідачем [PERSON] як дружина та чоловік. Наскільки їй відомо, [PERSON] та [PERSON] разом працювали в магазині мережі «АТБ», вона адміністратором, він охоронцем. З кінця зими 2020 року [PERSON] була вагітною, а в листопаді народила сина. Відповідача [PERSON] вона востаннє бачила на початку червня 2020 року. Зі слів [PERSON] вона дізналась, що [PERSON] поїхав жити в село до своїх батьків. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає в кв. [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є її подругою, проживала в 2019-2020 р. року в кв. [ADDRESS] . З кінця 2019 році [PERSON] проживала в кв. [ADDRESS] за вказаною адресою разом з відповідачем [PERSON] як дружина та чоловік. Відносини між ними почались наприкінці листопада 2019 року. Наскільки їй відомо, [PERSON] та [PERSON] разом працювали в магазині мережі «АТБ», вона адміністратором, він охоронцем. З квітні 2020 року [PERSON] повідомила їй, що є вагітною від [PERSON] , а в листопаді народила сина. Відповідача [PERSON] вона востаннє бачила влітку 2020 року. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вбачає підстави для визнання відповідача [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) Відповідно до положень ст. ст.\~180,\~181,\~182,\~183 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом, відповідач є особою працездатного віку, в зв`язку з чим, на переконання суду, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з інтересів дитини та її потреб на достатній рівень життя та розвитку, та, з урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи, що дитина перебуває на утриманні матері, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial