Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

12 листопада 2022 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON], звернувшись з цим позовом до суду, посилалась на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 02 лютого 2015 року шлюб між ними було розірвано. 06 лютого 2015 року Березівським районним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісяця з 10.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття - по [INFO] . Після розірвання відносин дитина постійно проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Матеріальної підтримки від батька донька не отримує. Стягнута судом сума аліментів надто мізерна для задоволення всіх потреб дитини, особливо на даний час, проте [PERSON] не сплачує навіть її. Відповідач не бере участь у вихованні дочки, не переймається її життям, уподобанням, не виявляє бажання спілкуватися та відвідувати її. На сьогоднішній день дитині виповнилося 10 років, вона росте, розвивається, збільшилися потреби на її утримання. За 8 років, які минули з часу прийняття рішення про стягнення аліментів в сумі 1000 грн., виросли ціни на всі категорії товарів та послуг, комунальні платежі тощо. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021-2022 роках, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. [PERSON] навчається у 5-му класі КЗ «Роздільнянська ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 Роздільнянської міської ради Одеської області». Позивачка наразі не працює, доглядає за господарством та виховує дитину. Як відомо, з 09.04.2015 року по теперішній час [PERSON] проходить службу в Збройних Силах України, він є працездатним, здоровим, отримує стабільний дохід. На його утриманні знаходиться неповнолітня дитина від іншого шлюбу. На підставі вищевикладеного, позивачка просить змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, встановлений рішенням Березівського районного суду Одеської області від 06 лютого 2015 року по справі №678/322/14 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. Позивачка у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про судовий розгляд, її представник [PERSON] просила розглянути справу без її участі, про що надала відповідну заяву. На задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що продовжує бачитись і спілкуватись з донькою, забезпечує доньку необхідними речами та іграшками. Також стверджує, що заборгованості по аліментах у нього немає. Зазначає, що на даний час одружений, від шлюбу має сина, теперішня дружина не працює та він є єдиною особою, яка отримує дохід, як військовослужбовець, крім цього отримав поранення та перебуває у військовому шпиталі на лікуванні. Враховуючи наведене, просить призначити сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, тобто 1372 грн. на дитину щомісячно і до досягнення нею повноліття. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 18 травня 2012 року по 20 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 20 січня 2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 06 лютого 2015 року, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення нею повноліття, а саме по [INFO] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дочки, недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. Розмір аліментів не має бути нижчим, ніж встановлено законом, так прожитковий мінімум на 2022 рік для дітей від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня 2022 року - 2744 гривень, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривень. Приймаючи до уваги, що на теперішній час аліменти на неповнолітню дитину стягуються у розмірі 1000,00 грн., що нижче прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років та зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для нормального її проживання та навчання, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному позивачем розмірі (частці від заробітку), у суду відсутні. Наявність на утриманні іншої дитини та дружини працездатного віку, яка звільнилась за власним бажанням не може слугувати достатньою підставою для часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1372 грн. на дитину. Доказів надання матеріальної допомоги позивачці та їх спільній дитині в добровільному порядку відповідач не надав. Суд враховує ту обставину, що відповідач, на даний час, перебуває на лікуванні у військовому госпіталі, однак це не може слугувати єдиною підставою для сплати аліментів на дитину в мінімальному розмірі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину і до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру шляхом зміни способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі п. 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином,

Outcome: approved