Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У січні 2022 року Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, який уточнила у процесі розгляду справи - 30.09.2021, обґрунтовуючи вимоги тим, що у службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з фізичним насильством з боку матері, з вересня 2019 року знаходяться діти, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] батьком записаний [PERSON] , який проживає та працює у Польщі. Батьком [PERSON] записаний [PERSON] . Мати дітей - [PERSON] знаходиться в полі зору служби з 2016 року. З приводу неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] протягом 2017 року до служби надходило безліч заяв громадян та повідомлень, які були відпрацьовані спеціалістами служби в межах повноважень. Неодноразово з [PERSON] проводилась профілактично-роз`яснювальна робота щодо належного виконання батьківських обов`язків відносно дітей, щодо попередження вживання нею спиртних напоїв. [PERSON] було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність у разі порушення прав та законних інтересів дітей. Після проведеної профілактичної роботи у 2017 році протягом декількох років до служби не надходила інформація щодо неналежного виконання батьківських обов`язків з боку [PERSON] по відношенню до дітей. Неповнолітні діти були зняті з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Проте з серпня 2020 року до служби знову почали надходити заяви громадян та повідомлення з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час [PERSON] проживає з тіткою - [PERSON] та бабою - [PERSON] (баба по лінії матері), а [PERSON] проживає з батьком - [PERSON] в Польщі. Вони займаються вихованням неповнолітніх, забезпечують їх всім необхідним, піклуються про стан здоров`я, навчальні досягнення. Службою питання щодо неналежного виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] щодо [PERSON] та [PERSON] було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, засідання якої відбулося 28.10.2021. Батьків в телефонному режимі було запрошено на комісію, проте вони на засідання не з`явилися. На сьогодні [PERSON] доглядає та виховує [PERSON] , а [PERSON] - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] не виконують жодного з покладених законом на батьків обов`язків. Заходи, які вживались службою та фахівцями Центру соціальних служб не призвели до позитивних результатів, ситуація в родині не змінилась. Посилаючись на ці обставини, просить суд: 1) позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; 3) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку; 4) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь законного представника дитини. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.01.2022 вищевказану справу направлено до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю. 13.06.2022 матеріали справи було отримано Деснянським районним судом м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2022 справу передано судді Панченко О.М. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 15.06.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 11.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява від останнього, в якій він просить слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали. Оскільки відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики, наданої Спеціалізованою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 314 з поглибленим вивченням іноземної мови на [PERSON] , [PERSON] спокійна і позитивна дитина, завжди відвідує заняття в школі, охайна, доглянута. Дитина старанна, здібна, відповідальна учениця. Мати і батько контакту зі школою не підтримують, не цікавляться шкільним життям [PERSON] . [PERSON] проживає у рідної тітки [PERSON] , яка приводить [PERSON] до школи та забирає. Згідно з актом обстеження умов проживання дітей [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , складеного 17.08.2020, у дітей є все необхідне для розвитку та виховання, основні потреби дітей задоволено, утриманням та вихованням дітей займається виключно [PERSON] . Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей [PERSON] , [PERSON] , складеними 17.08.2020, у баби - [PERSON] та тітки - [PERSON] дівчатам проживати безпечно, поки не приходить мати. Зі слів [PERSON] , мати розпивала спиртні напої зі сторонньою особою, після чого залишала [PERSON] з цією особою. Зі слів [PERSON] , матір вона не бачила протягом місяця. Згідно з висновком Міського центру дитини служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.11.2020 № 140 «Про психологічне обстеження неповнолітньої [PERSON] та малолітньої [PERSON] ». Враховуючи результати діагностичних матеріалів, визначено наступне: стабільний емоційний стан малолітньої [PERSON] під час проживання з бабусею та тіткою; міцна емоційна прив`язаність між [PERSON] та [PERSON] , дружні взаємовідносини зі старшими дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; підтримка та активна участь в житті дітей з боку бабусі та тітки [PERSON] ; пасивна позиція матері у вихованні дівчат та тривала відсутність її (з літа 2020 року) в житті [PERSON] та [PERSON] ; виявлено ознаки фізичного насильства з боку матері - [PERSON] та батька - [PERSON] по відношенню до [PERSON] ; негативне ставлення [PERSON] до батька та матері через постійні конфлікти між батьками та агресивне ставлення до неї особисто; [PERSON] виявила особисте бажання проживати з матір`ю, неповнолітня дитина має право на висловлення власної думки. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 200 від 23.11.2020, поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 202 від 23.11.2020, поставлено на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Згідно з актом обстеження умов проживання дитини - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , складеного 04.06.2021, дитина проживає з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (дід по лінії матері), має окреме місце для відпочинку, для виконання домашніх завдань, санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. Речі в наявності, відповідають віку та статі, в належному стані. Основні потреби задоволені. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , складеним 04.06.2021, у [PERSON] спостерігався психологічно збуджений стан. [PERSON] зі страхом пригадує події, сталися між батьками 18.04.2021. [PERSON] заначила, що мати не займається її вихованням. На час складання Акту ОРБД загроза життю та здоров ю [PERSON] відсутня. 04.10.2021 неповнолітня [PERSON] надала до служби заяву, в якій вказала на те, що вона бажає проживати з бабусею - [PERSON] та тіткою - [PERSON] тому що її мати - [PERSON] не виконує батьківські обов`язки та зловживає алкоголем. Не купує їй одяг, не цікавиться її навчанням, не дає грошей на проїзд, не допомагає вирішувати шкільні справи. Мати її била та знущалася. 04.10.2021 малолітня [PERSON] надала до служби заяву, в якій вказала на те, що вона бажає проживати з бабусею - [PERSON] та тіткою - [PERSON] тому що її батьки зловживають спиртними напоями та б`ють її. Відповідно до висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 24.10.2022 № 101-7170/02 доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в інтересах дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У п. 15, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, суд вважає встановленим, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам дітей, так як відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме: тривалий час не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, а своєю негативною поведінкою показують поганий приклад і створюють небезпеку для їх життя і здоров`я, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Тому позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Оскільки позов в частині позбавлення батьківських прав задовольняється, а особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України), підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору, таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі по 992,40 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial