Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики №791 від 04.06.2019 року, який посвідчений нотаріально посилаючись на те, що 04.06.2019 року надав грошові кошти в розмірі 42\~720 гривень, що еквівалентно 1600 доларів США відповідачу [PERSON] , які мають бути повернуті позивачу до 30.12.2020 року. Так, станом на момент подання позову взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, кошти не повернув, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 12.11.2021 року відкрито провадження по справі. У судове засідання призначене на 03.11.2022 року сторони не з`явилися, про дату та час судового засідання сповіщені належним чином, в матеріалах справа наявна заява від представника позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 04.06.2019 року [PERSON] надав відповідачу [PERSON] грошову позику на суму 42\~720 гривень, що еквівалентно 1600 доларів США 42\~720 гривень, що еквівалентно 1600 доларів США, що підтверджується договором позики №791 від 04.06.2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В. та зареєстрований в реєстрі за №791, згідно якого відповідач 04.06.2019 року отримав займані кошти та повинен був повернути до 30 грудня 2020 року (а.с.4). Даний факт підтверджується копією договору позики від 04.06.2019 р. укладеним між [PERSON] та [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав та кошти не повернув. Позивачем своєчасно та, належним чином виконано покладені на нього договором обов`язки щодо передання грошових коштів, що підтверджується підписом відповідача. Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно-безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Як слідує із змісту ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач не виконав грошових зобов`язань за договором позики, вимога позивача про стягнення 3% річних є обґрунтованою. Розрахунок 3% річних Період з 01.01.2021 року по 30.09.2021 року. Сукупний індекс інфляції 107,524% за вказаний період, інфляційні нарахування 41 9332,48 (сума боргу) * 107,524 (сукупний індекс інфляції) / 100 41\~932,48 грн (сума боргу) = 3\~154,99 гривень. Розрахунок 3 (трьох) відсотків річних за прострочення виконання зобов язання обчислюється за формулою: С х 3 х Д / 365 /100. де С - основна сума заборгованості: Д - кількість днів прострочення Отже, три відсотки річних становлять: 41932,48 (основна сума заборгованості) х 3 (відсотки річних) х 297 (кількість днів у періоді прострочення грошового зобов`язання) / 365 /100, що дорівнює 1023,61 гривень. Отже, сукупний розмір заборгованості становить 41 932, 48 (основна сума заборго\-ваності) + 3\~154,99 (індекс інфляції) + 1023,61 (3% річних), що дорівнює 46\~111,08 гривень. Зважаючи на те, що суд вирішує спір у межах заявлених вимог, ураховуючи принципи розумності та справедливості, приймаючи до уваги порушення відповідачем майнових прав позивача, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 3% річних відповідно до розрахунку, що складає 41\~111,08 гривень. Сума заборгованості не спростована належними та допустимими доказами, а тому з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Суд вбачає, що не сплачуючи заборгованість відповідач порушує вимоги діючого законодавства України, а саме: ст. 526 ЦК України, яка передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст. 629 ЦК України, згідно якої, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, з огляду на ст.ст.77-88 ЦПК України, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором позики. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином позовні вимоги знаходять своє підтвердження матеріалами справи. Відповідно до змісту вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved