Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 23 жовтня 2020 року між ТОВ „Авентус Україна та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3093714, який підписано електронним підписом відповідача шляхом використання ним одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер його мобільного телефону. Згідно умов даного кредитного договору відповідачу надані кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, які надані відповідачем з метою отримання кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування його суми за реквізитами, а підписанням договору відповідач підтвердив ознайомлення з усіма умовами Правил надання коштів у позику. 28.07.2021 року між ТОВ „Авентус Україна та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №26082021, згідно якого ТОВ „Авентус Україна передає ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача. [PERSON] має непогашену заборгованість в сумі 16400 грн. (5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11400 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами), які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 05 жовтня 2022 року отримала копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив на позов не подала. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між ТОВ „Авентус Україна та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3093714, який підписано електронним підписом відповідача шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. Згідно умов даного кредитного договору відповідачу надані кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Кредит вважається наданим в день перерахування його суми за реквізитами, а підписанням договору відповідач підтвердила ознайомлення з усіма умовами Правил надання коштів у позику. 28.07.2021 року між ТОВ „Авентус Україна та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів було укладено договір факторингу №26082021, згідно якого ТОВ „Авентус Україна передає ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів за плату належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача. 04 серпня 2021 року відповідачу було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості по кредитному договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ Однак, судом встановлено, що в порушення умов вищевказаного кредитного договору, відповідач належно не виконувала взятого на себе зобов`язання і своєчасно не вносила необхідні платежі. Заборгованість за кредитним становить 16400 грн. (5000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 11400 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. заборгованість за пенею, штрафами). Також, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Таким чином, виходячи з вимог вищевказаних Законів, а також зважаючи на те, що відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача на користь позивача в загальній сумі 16400 грн..

Outcome: approved