Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

09 листопада 2022 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, відповідно до якої просив: встановити факт народження дитини - [PERSON] , дата народження - [INFO] , місце народження - м. Луганськ, Луганської області. Мати - [PERSON] , дата народження - [INFO] , громадянка України, місце реєстрації: [ADDRESS] . Батько - [PERSON] , на підставі свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області 29.06.2012 року, серія [NUMBER] , дата народження [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] його дружина народила дитину [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а саме місто Луганськ, Луганської області, Луганська Народна Республіка, та вимушена була отримати свідоцтво про народження [NUMBER] від 23.11.2015 року. Видані документи про народження дитини є недійсними і не створюють правових наслідків на території України. Наведене зумовило [PERSON] звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту народження дитини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2022 року, головуючим суддею у розгляду вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 09 листопада 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у вказаній цивільній справі з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання заявник не з`явився, натомість на електронну адресу суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав. Представник Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 жовтня 2007 року Краматорським МВ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 29 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 277. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.06.2012 року. Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження за № 41 від 15 листопада 2015 року, [PERSON] , о 04:07 годині, народила дитину жіночої статі, на підставі чого відділом РАЦС Ленінського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки 23 листопада 2015 року видано свідоцтво про народження [NUMBER] , де зазначено місце народження дитини Луганська Народна Республіка, м.Луганськ, Ленінський район, батьком дитини зазначений [PERSON] , громадянин України, а матір`ю - [PERSON] , громадянка України. Згідно з п. 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 статті 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» із змінами, Луганський район Луганської області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, м. Луганськ Луганської області включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 3307/5 від 24.12.2010 року), зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 р. за № 719/4940, встановлено, що реєстрація народження дитини проводиться на підставі: а) медичного висновку про народження, сформованого в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2020 р. № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2020 р. за № 953/35236; б) медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024; в) медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024; ґ)медичного документу, виданого компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізованого, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідне для реєстрації народження його дитини в органах реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, враховуючи ту обставину, що заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає, що заява про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України є обґрунтованою та підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved