Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Представник позивача адвокат Глеба П.О., що діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що між позивачем та відповідачем 30.08.2014 було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області. Даний шлюб було розірвано згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №\~308/15278/21 від 10.05.2022. В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Станом на день подачі позову до суду діти проживають разом з позивачем. Відповідач протягом останнього періоду не цікавиться життям дітей, не надає жодних коштів на їх базові потреби, жодним чином не бере участі в розвитку дітей. Позивач зазначає, що виховання та утримання двох дітей вона витрачає близько 20000 грн. щомісячно. Вказана сума включає витрати на харчування близько 8000 грн., на школу [PERSON] близько 700 грн., гурток з англійської мови 2000 грн., заняття з гімнастики та витрати на форму на атрибутику 1800 грн., додаткові уроки [PERSON] 1200 грн., заняття з карате [PERSON] 800 грн., додаткові побутові, культурні та гігієнічні потреби близько 5500 грн., що частково підтверджується копіями квитанцій, доданими до позовної заяви. Щомісячний дохід позивача становить близько 15000 грн. Вказана сума не дозволяє забезпечити вказані вище потреби обох дітей. Окрім того, на утриманні позивача перебуває її батько, який також є безробітним та потребує фінансової допомоги на закупівлю ліків та харчування. Окрім того, у власності доньки [PERSON] перебуває квартира в м.\~Ужгороді, проте, ні позивач, ні донька не мають доступу до даного об`єкту нерухомості. У зв`язку з вищенаведеним та тим, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей, тим, що відповідач є працездатним чоловіком, без хронічних хвороб, не має на утриманні непрацездатних осіб, має у володінні транспортний засіб, на праві спільної власності володіє будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельною ділянкою, на якій він знаходиться, позивач просить задовольнити даний позов. Ухвалою суду від 31.08.2022 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. 27.09.2022 представником відповідача адвокатом Кухтою О.В., що діє в інтересах [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить позовну заяву задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. Зазначив, що позивач з відповідачем спільно не проживають із 17.05.2022. На момент подачі позовної заяви до суду про стягнення аліментів вони з позивачем проживали окремо, проте, на момент ухвалення судового рішення про розірвання шлюбу 10.05.2022 вони проживали спільно. Вказав, що [PERSON] намагалася розірвати з відповідачем шлюб ще в 2017 році та, щоб зберегти батька для підростаючих дітей, погодився на умову позивача та 15.02.2017 придбав для малолітньої доньки [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Додав, що він постійно бере участь у вихованні та матеріальному утриманні дітей, надає на першу ж вимогу грошові кошти для харчування, оплати школи, гуртів, заняття з гімнастики, додаткових уроків, на що до відзиву надав копії квитанцій. Просив врахувати, що відповідач є інвалідом 3-ї групи, переніс операцію в 2019 році, ніде не працює, окрім того, на його утриманні перебувають його батьки пенсіонери. У судовому засіданні представник позивача адвокат Глеба\~П.О. підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Кухта\~О.В. позовні вимоги визнала частково, зазначила, що достатньою вважає суму аліментів в 2000,00 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] 30.08.2014 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, що складено відповідний актовий запис - №417. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №\~308/15278/21 від 10.05.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю та шлюб, зареєстрований 30.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом №417, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі у подружжя народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області від 20.05.2015 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області від 26.09.2017. Батьківство відповідачем не оспорюється. Як випливає з копій квитанцій наданих відповідачем, останній приймає участь у матеріальному забезпечені дітей. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум у 2022 році для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні та для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З огляду на те, що відповідач є батьком дітей, що він є особою працездатного віку, враховуючи його матеріальний стан, а також враховуючи вік дітей, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік», те, що діти фактично проживають з матір`ю, що відповідачем не оспорюється, перебувають на її утриманні, та беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дітей необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2\~500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача, відповідно до розміру задоволення позовних вимог, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у в розмірі 496,20 грн. Відповідно до ч. 1ст. 133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133\~ЦПК України). Згідно ч.1ст.134\~ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу була надано Договір про надання правової допомоги від 01.08.2022, розрахунок витрат на правову допомогу, акт та звіт про надання провової допомоги, ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі №648/1102/19 (провадження №61-22131св19) зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивачем понесені витрати у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Враховуючи викладене, підтвердження виконаних робіт, зокрема підготування та складання документів, участь у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню в розмірі 2 000,00 грн. На підставі ст. ст. 141, 150, 180-182, 184, 191 Сімейно кодексу України,

Outcome: partial