Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить: стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 8950 грн. в рівних частинах з кожного та моральну шкоду у розмірі 8000 грн. в рівних частинах з кожного у зв`язку пошкодженням її автомобіля SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] , їх малолітнім сином [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона має автомобіль SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] та проживає по [ADDRESS] . Відповідачі проживають по [ADDRESS] . Вказані будинки створили ОСББ, яке узгодило проїзд автомобілів, паркування, майданчик для дітей, неподалік є велосипедна доріжка та здійснюється відеоспостереження на території ОСББ. Вранці 04 травня 2022 року вона припаркувала свій автомобіль в районі під`їду № 1, де знаходиться її квартира, а коли через деякий час підійшла до свого автомобіля, побачила пошкодження на передній лівій і задній лівій дверях фарбувального шару у вигляді подряпин та вм`ятину на задній лівій двері, а також було зламано дзеркало біля водія зліва та подряпини на ньому. Мешканці будинку [ADDRESS] повідомили її та надали зйомку з відеокамери, де малолітній хлопчик [PERSON] , [INFO] , катаючись на велосипеді не в належному місці, без нагляду батьків, пошкодив її автомобіль. Вона одразу ж звернулася до батька хлопчика - [PERSON] , але він повідомив, що його немає на місці та, у разі потреби, вона може звернутися до поліції, що вона і зробила в той же день. Вона також надала відповідні пояснення в СВ ВП № 1 Кам`ямського РУП ГУНП у Дніпропет\-ровській області. Вранці 05 травня 2022 року вона разом з [PERSON] оглянули її пошкоджений автомо\-біль, а також запис на відеокамері. Відповідач впевнився, що саме його син пошкодив її автомобіль. Вона намагалася, щоб відповідач в добровільному порядку відремонтував автомобіль або сплатив кошти за ремонт. З цією метою вона 10 травня 2022 року, а згодом і 19 травня 2022 року направляла повідомлення відповідачам щодо огляду автомобіля на СТО в присутності спеціалістів для узгодження вартості ремонту та добровільного відшкодування здійснених пошкоджень автомобіля. Відповідачі цього не здійснили. Не дочекавшись повідомлень з поліції, вона вдруге 11 травня 2022 року звернулася до поліції щодо завданої їй шкоди та звернулася до «Правобережної товарної біржі» для оцінки завданої шкоди, яка була оцінена у розмірі 8950 грн. Крім того, зазначила, що вона для здійснення підприємницької діяльності придбала автомобіль SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] . Це її перший автомобіль і, відповідно, вона дуже трепетно відносилася до користування та доглядом зазначеного. В умовах військового стану здійснювати підприємницьку діяльність вкрай важко. Також необхідні кошти для ремонту пошкодженого автомобіля. Втрачалися клієнти. Необхідно утримувати сім`ю та стареньких батьків. Вказане спричинило стійку та тривалу тривогу, як у неї, так і у членів її сім`ї, з`явився страх повторення ранішніх хвороб - гострої невропатії. Вона декілька разів зверталася до КНП КМР «ЦПМСД № 1», для лікування неврологічних симптомів та головного болю, які повторно про\-явилися у зв`язку з перенесеним тривалим напруженням та стресами в зв`язку з пошкодженням її авто\-мобіля, байдужості відповідачів, витрат коштів, наслідків для підприємницької діяльності, часткової втрати клієнтів, турботою та переживаннями за членів сім`ї. Вона приймала пігулки за призначенням лікарів. Але вказане майже не допомагало, тому вона вимушена була звернутися за допомогою до психолога гро\-мадської організації «Кристал Сенс». Після лікування був виготовлений психологічний висновок від 10 червня 2022 року з відповідними рекомендаціями. Вона відремонтувала дзеркало на пошкодженому автомобілі за свої кошти та здійснює лікування також за особисті кошти. Відшкодування витрат на вищевказане вона не бажає. Відповідачі відмовилися в добровільному порядку відшкодувати їй завдану шкоду, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. Відповідачі повинні нести відповідальність в рівних частинах за завдану їх сином шкоду у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, що стало наслідком ухилення ними від здійснення та нагляду за малолітньою дитиною - [PERSON] . Відповідачі, не зважаючи на її намагання, проявили байдужість, відмовилися в добровіль\-ному порядку узгодити розмір шкоди та її відшкодування, не проявили належної наполегливості та за\-інтересованості. Вона оцінює завдану їй моральну шкоду в суму 8000 грн. Її попередні судові витрати складають 8000 грн. на надання правничої допомоги та 3500 грн. на експертну оцінку спричиненої шкоди. Додаткові судові витрати можуть виникнути з підстав неправомірного використання відповідачами своїх процесуальних прав та дій або інших обставин справи, які будуть заявлені позивачем або його представником додатково, у разі настання цих обставин. 05 липня 2022 року представником позивачки - адвокатом Бєліком С.П., в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, було подано заяву про подання доказів розміру витрат, понесених позивачкою, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 12 вересня 2022 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 27 вересня 2022 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що дійсно, 04 травня 2022 року йому зателефонувала позивач та заявила, що його син, пошкодив її автомобіль SUZUKI SX4. 05 травня 2022 року, на раніше обумовлену зустріч, позивачка приїхала на своєму автомобілі SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] та пред`явила йому для огляду елементи пошкодження її автомобіля. Візуально пошкодження виглядало як поверхнева подряпина лакового шару обох лівих дверей автомобіля довжиною близько 40 см. Він поїхав з позивачкою на СТО, де після огляду автомобіля, було повідомлено, що робота по усуненню подряпини належить до категорії «косметичного ремонту», не довга в часі та недорога - коштує близько 2000 грн. Його це влаштовувало, але позивачка з цим не погодилася та запропонувала йому звернутися до спеціалістів СТО, яку вона сама визначить. Ствердження позивачки про те, що вони як відповідачі та батьки [PERSON] , ухилялися від контакту з нею, неправдиві та не відповідають дійсності. Також з приводу заподіяння матеріальної шкоди зазначає, що подія, яка відбулась 04 травня 2022 року та безпосередньо пов`язана з пошкодження її автомобілю має ознаки ДТП, яке повинно бути оформлено відповідно до вимог закону. Проте до матеріалів справи не додано належних доказів, які б свідчили, що позивач зверталась до органів Національної поліції для оформлення факту ДТП, що позбавляє можливості встановити винну особу у здійсненні ДТП. Також зазначає, що автомобіль позивачки був пошкоджений 04 травня 2022 року, але протокол огляду, складений працівником поліції був 11 травня 2022 року, рахунок-фактура та експертний висновок, в якому зазначена сума матеріальної шкоди - 18 травня 2022 року, у зв`язку з чим немає впевненості, що в проміжок часу з 04 травня 2022 року по 11 травня 2022 року не відбулося іншої події, яка б призвела або суттєво збільшила розмір збитків. Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки або автотоварознавчого дослідження відповідає вимогам ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-111 від 12 липня 2001 року, в якій сказано, що «... Проведення оцінки майна с обов`язковим у випадках; ...визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених, законом...». Експертом [PERSON] для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ (SUZUKI SX4, р.н. [NUMBER] ), повинен був бути здійснений розрахунок у повній відповідності до вимог Наказу, про що повинен був бути складено відповідний експертний висновок з вичерпним відображенням застосованих методів та відповідних розрахунків. Однак, вказаний експертний висновок представляє собою незрозумілий та нічім не передбачений симбіоз (гібрид) двох незалежних один від другого вищезгаданих способів для визначення величини матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, а саме: за допомогою визначення вартості відновлювального ремонту за рахунками СТО (один спосіб) та визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (другий спосіб). Точніше буде сказано, що визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки фактично не було здійснено взагалі. У експертному висновку про нанесення матеріальної шкоди від 18 травня 2022 року фактично було лише встановлено інформацію про вартість ремонтно-відновлювальних робіт згідно даних рахунку-фактури № 24 від 18 травня 2022 року ФОП [PERSON] , яка становить 8950 грн. без урахування ПДВ. Таким чином, цей висновок взагалі не відповідає вимогам Наказу, як за своєю суттю, так і за своїм змістом. Крім цього, у ньому не визначено внаслідок якої конкретно ДТП заподіяні механічні пошкодження автомобіля (не зазначено дату, час і місце) та відсутнє посилання на підставі яких доказів встановлений сам факт ДТП. Додані до позовної заяви копії документів не містять відповідних двох висновків за результатами перевірки звернень позивачки, зареєстрованих в ЄО за № 3497 від 04 травня 2022 року та за № 3980 від 11 травня 2022 року. Ні з копії довідки за матеріалом ЄО № 3980 від 11 травня 2022 року, підписаної оперуповноваженим СКП ВП № 1 КРУП лейтенантом поліції Кариною Мотроненко, а ні з рахунку-фактури № 24 від 18 травня 2022 року ФОП [PERSON] не вбачається факт зламання дзеркала біля водія зліва та наявності подряпин на ньому, про що зазначила в своїй позовній заяві позивачка. За сукупністю вищевикладеного, він категорично та у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки стосовно стягнення з нього відшкодування матеріальної шкоди, завданої малолітньою дитиною у сумі 8950 грн. Стосовно вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньою дитиною у сумі 8000 грн. зазначив, що позивачка взагалі не зазначила в чому конкретно полягає моральна шкода у її випадку. Вона надала лист КНП КМР «ЦПМСД № 1», згідно якого [PERSON] 25 травня 2022 року зверталася до лікаря-тераиевта [PERSON] , їй був встановлений діагноз «Периферичний неврит/нейропатія?» та виписано направлення до лікаря-невролога. До лікаря-невролога [PERSON] позивачка зверталася самостійно 10 травня 2022 року та 01 червня 2022 року, яким їй був встановлений діагноз: «Астено-невротичний синдром». Відповідач [PERSON] зазначив, що з листа КНП КМР «ЦПМСД № 1» жодним чином не вбачається наявність причинно-наслідкового зв`язку між встановленим позивачці діагнозом «астено-невротичний синдром» та вищезгаданою подією 04 травня 2022 року. Згідно витягу з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, станом на 20 вересня 2022 року громадська організація «Кристал сенс» має основним видом діяльності за КВЕД: 94.99 Діяльність інших громадських організацій, не введені в інші угруповання. Але саме розділ 86 КВЕД містить коди видів економічної діяльності з охорони здоров`я, а саме: 86.1 - діяльність лікарняних закладів, 86.2 - медична та стоматологічна практика та 86.9 - інша діяльність у сфері охорони здоров`я, а таких видів діяльності ГО «Кристал сенс» не здійснює. Позивачка не надала належних доказів наявності у неї моральної шкоди. Він у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог стосовно стягнення з нього відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньою дитиною у сумі 8000 грн. Стосовно вимоги щодо солідарного стягнення судових витрат зауважив, що у своїй позовній заяві позивачка зазначила загальний розмір судових витрат - 11500 грн., з яких 8000 грн. - витрати на правничу допомогу, а 3500 грн. - вартість експертної оцінки спричинення шкоди. Однак позивачка взагалі не надала жодних підтверджень наявності цивільно-правових стосунків між нею з адвокатом та оцінювачем (договір, акт виконаних робіт, рахунок та чек (квитанція прибуткового касового ордеру, розписка, тощо)). Понесені витрати підтверджуються, насамперед, розрахунковими-платіжними документами, які до позову в якості доказів взагалі не надані. Крім цього, вартість правничої допомоги у розмірі 8000 грн. становить понад 47 % від загальної ціни позову у розмірі 16950 грн., що на його переконання свідчить про значне завищення вартості правничої допомоги. Він у повному обсязі заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки стосовно стягнення з нього судових витрат у сумі 11500 грн. Просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою дитиною. 27 вересня 2022 року відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала повністю та просила відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначила пояснення, аналогічні поясненням, наданим [PERSON] у його відзиві на позов. 03 жовтня 2022 року представник позивача - адвокат Бєлік С.П. надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що суть викладеного у відзиві зводиться до наступного: відповідачі визнають пошкодження автомобіля позивачки малолітнім [PERSON] , [INFO] , та, на думку відповідачів, позивачка не надала належного обґрунтування позову. Відповідачі не надали доказів та не довели, що шкода завдана позивачці була спричинена не з їх вини. Представник позивача - адвокат Бєлік С.П. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, у поданому суду відзиві на позовну заяву, позовні вимоги не визнали та просили відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником транспортного засобу автомобілю SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 15 оберт). [PERSON] , [INFO] , є сином відповідачів, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 55, 76). 04 травня 2022 року малолітній [PERSON] , [INFO] , катаючись на велосипеді у дворі біля будинку [ADDRESS] , допустив зіткнення свого велосипеда з припаркованим автомобілем позивачки SUZUKI SX4 р.н. [NUMBER] , внаслідок чого на автомобілі було пошкоджено фарбувальний шар на передній лівій та задній лівій дверях у вигляді подряпини лінійної форми. Ці обставини підтверджуються наданим позивачем диском з відеозаписом данної. 05 травня 2022 року відповідач [PERSON] разом з позивачкою поїхали на СТО для визначення ступеню пошкодження автомобіля та вартості ремонтно-відновлювальних робіт. В результаті огляду було виявлено подряпину лако-фарбового покриття лівих передніх та задніх дверей автомобіля, вартість ремонту якої становила приблизно 2000 грн. Відповідач [PERSON] погодився оплатити даний ремонт, проте позивачка виявила бажання звернутися до іншої СТО, яку вона вибере сама. Ці обставини підтверджуються відзивом на позов, наданим відповідачем [PERSON] , не заперечувались позивачкою та визнані нею у відповіді на відзив. Позивачка 10 травня 2022 року зверталася до відповідача [PERSON] з пропозицією (а.с. 11) прибути 16 травня 2022 року на СТО «Спектр» для огляду її автомобіля, у зв`язку з його пошкодженням, у відповідь на яку останній 11 травня 2022 року направив на адресу позивачки повідомлення, в якому зазначав, що не зможе приймати учать у огляді її автомобілю з об`єктивних причин - виконання ним військового обов`язку (а.с. 56, 77). 11 травня 2022 року позивачка звернулася до чергової частини ВП № 1 КРУП із заявою, зареєстрованою за № 3980 з приводу пошкодження її транспортного засобу SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] , у якій вона повідомила, що 04 травня 2022 року велосипедист вдарився в авто та поїхав з місця події. На підставі заяви позивачки № 3980 від 11 травня 2022 року, слідчою СВ ВП № 1 КРУП Лямець Г.М. 11 травня 2022 року було проведено огляд автомобіля SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] червоного кольору, під час якого, при зовнішньому огляді автомобілю, було виявлено пошкодження у вигляді подряпини лінійної форми на лакофарбовому покритті лівих дверей. В ході розгляду матеріалу було встановлено, що позивачка вже зверталась за даним фактом та зазначені матеріали ЄО № 3497 від 04 травня 2022 року списані до справи у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину передбаченого ст. 194 ККУ. Ці обставини підтверджуються довідкою за матеріалом ЄО № 3980 від 11 травня 2022 року (а.с. 23) та протоколом огляду від 11 травня 2022 року (а.с. 21-22). Для встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] позивачка 18 травня 2022 року звернулася до ФОП [PERSON] , який визначив загальну вартість ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 8950 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 24 від 18 травня 2022 року (а.с. 15). Крім того, 18.05.2022 року за замовленням позивачки експертом Правобережної товарної біржі Поляковим І.Г. виконано висновок про нанесення матеріальної шкоди, відповідно до якої вартість заподіяної матеріальної шкоди власнику автомобіля SUZUKI SX4 реєстраційний номер [NUMBER] становить 8950 грн. Повторно, позивачка 19 травня 2022 року шляхом направлення письмового повідомлення (а.с. 12) зверталась до відповідачів з пропозицією зустрітись 21 травня 2022 року з метою огляду її автомобіля, у зв`язку з його пошкодженням 04 травня 2022 року сином відповідачів, у відповідь на яке відповідачі 26 травня 2022 року направили на адресу позивачки повідомлення, у якому запропонували надати їм для ознайомлення кошторис по виконанню ремонтних робіт (а.с. 57, 78). Відповідачі не визнають заявлену позивачкою суму завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 8950 грн. посилаючись на те, що, на СТО, на яке 05.05.2022 року приїздили позивачка разом з відповідачем [PERSON] вартість відновлювального ремонту оцінили приблизно в 2000 тисячі грн., і з цією сумою, виходячи з відзиву відповідача [PERSON] , останній погодився, а висновок експерта Правобережної товарної біржі не відповідає законодавству. Частинами 1 та 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України передбачено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Суд не приймає як доказ суми завданого матеріального збитку наданий позивачем рахунок-фактуру № 24 від 18.05.2022 року, оскільки в останньому вказані найменування робіт та матеріалів, та зазначена їх вартість без урахування ПДВ при виконанні вказаних робіт безпосередньо у ФОП [PERSON] . Крім того, в рахунку не вказано які конкретно матеріали для фарбування та в якій кількості необхідні для проведення відновлювальних робіт, та їх вартість, а лише зазначена загальна сума їх вартості. Наданий позивачкою на обґрунтування розміру завданої їй матеріальної шкоди, висновок Правобережної товарної біржі про нанесення матеріальної шкоди власнику автомобіля від 18 травня 2022 року (а.с. 16-20) суд не приймає як належний доказ розміру заподіяної позивачеві дитиною відповідачів шкоди, виходячи з наступного: Спільним наказом міністерства юстиції України та Фонду державною майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року було затверджено «Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», якою повинні керуватися оцінювачі та судові автотоварознавці у своїй діяльності щодо визначення величини матеріального збитку. Відповідно до припису п. 1.3 розділу І спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно правових відносин». Згідно п.п. «д» п. 1.4 розділу І спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих, власнику в разі пошкодження КТЗ. Пунктом 2.4 розділу II спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (С*р») та величини ВТВ за формулою, наведеною в п. 8.3 розділу VIII «Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ» спільного Наказу, а саме: «У = Ср + См + Сс х (І - Ез) + ВТВ», де: У - вартість матеріального збитку, грн.; Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.; Ез - коефіцієнт фізичного зносу, який розраховується відповідно до вимог пункту 7.37; ВТВ - величина втрати товарної вартості КТЗ, розрахована відповідно до вимог підпункту 8.6.3, грн. Відповідно до п. 7.37 спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, коефіцієнт фізичного зносу (Ез) розраховується за формулою: «Ез = 1 - С/Цн», де: С - ринкова вартість, грн.; Цн - ціна нового КТЗ в Україні або в провідних країнах-експортерах за інформацією з довідкової літератури, грн. Відповідно до п.п. 8.6.3 спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, величина втрати товарної вартості КТЗ (ВТВ) розраховується за формулою: «ВТВ = X/100 х (С + Свр)», де: X - коефіцієнт втрати товарної вартості, який визначається згідно з додатком 7 Наказу за співвідношеннями А і В; С - ринкова вартість, грн.; Свр - вартість відновлювального ремонту, грн., яка визначається за формулою, наведеною в п.п. 8.5.2. Наказу, а саме: «Свр = Ср + См + Сс». Відповідно до п.п. 8.5.3 розділу VIII спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт Ср може визначитися, як добуток від трудомісткості ремонту в нормо-годинах і вартості нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт регіональної. Визначення необхідних ремонтних операцій, а також трудомісткості ремонту приймається на підставі нормативних документів виробника КТЗ або розроблених на замовлення, (за участю) виробника КТЗ. У разі відсутності даних виробника про застосування конкретних ремонтних операцій слід керуватися вимогами державних стандартів України, галузевих стандартів України та міжнародних стандартів, галузевих стандартів і технічних умов СРСР та УРСР, інших нормативних документів, чинних в Україні. Рішення про заміну складових частин КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або в разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту). Для визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт кузовних складників легкових КТЗ іноземного виробництва, а також кузовів (кабін), рам вантажівок, автобусів, причепів, металевих складників мототехніки допускається використання оціночної трудомісткості відновлювального ремонту складових частин кузовів, кабін та рам КТЗ... . У п.п. 8.5.4-8.5.15 розділу VІІІ спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року викладено методику безпосередньо: визначення оцінки трудомісткості робіт із розбирання-складання, нормативи трудомісткості на роботи з ремонту, розрахунки вартості ремонтно- відновлювальних робіт проводяться на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт, визначення обсягу робіт з пофарбування, визначення кількості та вартості необхідних для ремонту матеріалів тощо. У додатку 6 до спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року викладено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням. Згідно вказаного вище експертного висновку, наданого позивачем, величина матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, була визначена за допомогою визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 8950 грн. без урахування ПДВ за рахунком-фактурою ФОП [PERSON] (СТО). При цьому, відповідно до 4 абзацу дослідницької частини вказаного висновку: перелік ремонтно-відновлювальних робіт і кількість нормо-годин визначалася виходячи з даних калькуляції ФОП [PERSON] , хоча відповідно зазначеного рахунку-фактури не вказана кількість нормо-годин. Звідки бралась вартість матеріалів, взагалі з дослідницької та розрахункової частини висновку невідомо. Також не вказані які саме запчастини підлягали ремонту, оскільки є розбіжності між коротким викладом обставин в даній експертизі, де експерт посилається на пояснення [PERSON] , яка виявила пошкодження лівих дверей та ліве дзеркало біля водія та протокол огляду від 11.05.2022 року, де зазначені ті ж самі пошкодження, та рахунком-фактурою № 24 від 18.05.2022 року, на який посилається експерт, де взагалі нічого не вказано про відновлення лівого дзеркала. Тобто при проведенні експертної оцінки незалежна оцінка визначення вартості матеріального збитку взагалі не була проведена та розрахована належним чином. У експертному висновку про нанесення матеріальної шкоди від 18 травня 2022 року фактично було лише переписано інформацію про загальну вартість ремонтно-відновлювальних робіт з рахунку-фактури № 24 від 18 травня 2022 року ФОП [PERSON] , яка становить 8950 грн. Експертом у висновку приведена формула розрахунку, але самі розрахунки, з урахуванням вимог пункту 2.4 розділу II спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, відсутні. Крім цього, в зазначеному експертному висновку в короткому викладі обставин не зазначено внаслідок якої події та ким саме заподіяні механічні пошкодження автомобіля. Також у висновках (2й абзац) вказаного експертного висновку від 18.05.2022 року вказано, що він достовірний лише в повному обсязі і тільки в зазначених у ньому цілях, але цілей вказаного експертного висновку не вказано, як не вказано і те, що висновок виконується для подання до суду. А на огляд даного автомобіля в присутності експерта для проведення оцінки нанесення матеріальної шкоди на 18.05.2022 року взагалі не запрошувались відповідачі. Таким чином, висновок Правобережної товарної біржі про нанесення матеріальної шкоди власнику автомобіля від 18 травня 2022 року не відповідає вимогам спільного наказу міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження розміру завданої позивачці матеріальної шкоди, тож позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з відповідачів на користь позивачки у розмірі 8000 грн., суд вважає вказані вимоги такими що не підлягають задоволенню за наступних підстав: Суд не приймає твердження позивачки про те, що відмова відповідачів у добровільному порядку відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду заподіяла їй моральної шкоди, оскільки вона була позбавлена можливості здійснювати підприємницьку діяльність, що спричинило виникнення у неї стійкої та тривалої тривоги. Зазначена позиція спростовується наступним: 05.05.2022 року зустрічалась з відповідачем, та вони разом їздили на СТО, де їм повідомили, що вказані пошкодження незначні і їх ремонт буде коштувати близько 2000 грн., на що відповідач погодився. Не погодившись з цим, позивачка 10.05.2022 року надіслала відповідачам повідомлення про огляд автомобіля, яке відбудеться 16.05.2022 року. На вказаний лист відповідач [PERSON] листом від 11.05.2022 року повідомив, що не може прибути на зустріч у вказаний час у зв`язку з виконанням військового обов`язку, та пропонує в телефонному режимі погодити іншу дату. Повідомлення позивачки від 19.05.2022 року з пропозицією зустрітися 21.05.2022 року з приводу огляду пошкодженого автомобіля взагалі отримано відповідачами 26.02.2022 року. У відповіді на вказане повідомлення від 19.05.2022 року відповідачі просять позивачку направити на їх адресу визначений спеціалістами офіційний кошторис на виконання відповідних робіт, для прийняття ними рішення. Повідомлення від 19 травня 2022 року, направлене позивачкою відповідачам, на думку суду, взагалі є фіктивним, тобто воно було вчинене без наміру створення правових наслідків, а саме огляду автомобіля на предмет встановлення пошкодження, ремонту та добровільного відшкодування спричиненої шкоди, оскільки позивачка ще напередодні - 18 травня 2022 року отримала експертний висновок Правобережної товарної біржі про вартість заподіяної шкоди. Крім того, на пропозицію відповідачів направити на їх адресу офіційний кошторис ремонтних робіт, позивачка на адресу позивачів ні кошторису, ні висновку експерта не направила, як і не направляла вимогу про відшкодування збитків в сумі 8950 грн, відповідно до висновку експерта. Таким чином, позивачем не надано суду достатніх та належних доказів того, що відповідачі ухилялися від добровільного відшкодування шкоди , завданої їх сином позивачеві. Що стосується того, що пошкодження автомобіля позивачки унеможливило здійснення останньою підприємницькою діяльністю, то ця позиція спростовується наданим позивачкою експертним висновком, в якому в короткому викладі обставин зазначено, що «на момент проведення експертної оцінки автомобіль знаходиться в робочому стані, використовуватися за призначенням можливо, але необхідне відновлення лакофарбового покриття». Тобто пошкодження лакофарбового покриття жодним чином не могло перешкодити позивачці здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки автомобіль знаходився в робочому стані. Судом встановлено, що 25 травня 2022 року позивачка звернулася до лікаря-терапевта [PERSON] зі скаргами на біль в області обличчя, головний біль та інші неврологічні симптоми і їй було встановлено діагноз: «Периферичний неврит/нейропатія?», а також виписано направлення до лікаря-невролога. До лікаря-невролога [PERSON] позивачка зверталася самостійно 10 травня 2022 року та 01 червня 2022 року, їй був встановлений діагноз: «Астено-невротичний синдром». Ці обставини підтверджуються копією листа в.о. головного лікаря КНП КМР «ЦПМСД № 1» О.Швець за вих. № 01-01/421 від 14 червня 2022 року (а.с. 25). 10 червня 2022 року позивачка зверталася до ГО «Кристал сенс», якою їй був наданий психологічний висновок (а.с. 26-27). Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як зазначила позивачка, їй було заподіяно моральних страждань через протиправну поведінку відповідачів, що виразилося у погіршенні стану її здоров`я, як фізичного, так і психічного, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до лікарів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачкою на підтвердження погіршення стану її здоров`я до суду надано лист-довідку КНП КМР «ЦПМСД № 1» та психологічний висновок ГО «Кристал Сенс», однак жоден з цих документів не містить доказів заподіяння їй моральної шкоди відповідачами. У позові позивачка зазначала, що раніше, ще до подій, що відбулися 04 травня 2022 року, вона хворіла на нейропатію. Крім того, згідно витягу з ЄДР підприємств та організацій України (а.с. 58-59) станом на 20 вересня 2022 року громадська організація «Кристал сенс» (код ЄДРПОУ 42037221) має основним видом діяльності за КВЕД: 94.99 Діяльність інших громадських організацій, не введені в інші угруповання. Тобто ГО «Кристал Сенс» не має права здійснювати жоден з видів економічної діяльності з охорони здоров`я, а наявність у особи, що підписала психологічний висновок - [PERSON] освіти за спеціальністю психологія (а.с. 91) ще не свідчить про наявність права ГО «Кристал Сенс» здійснювати діяльність з охорони здоров`я та надавати консультативні психологічні висновки. Отже, враховуючи, що позивачка не надала належних достатніх доказів причинного зв`язку погіршення стану її здоров`я з діями відповідачів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed