Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просили зняти арешт із належної [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , який накладено на підставі постанови ПС-8 від 09.07.2003 Державної виконавчої служби Придніпровського району м. Черкаси, реєстраційний номер обтяження 5084870 (архівний номер 3205849CHERKASY1, архівна дата: 16.07.2003, дата виконання: 16.07.2003, № реєстра: 315224-1592, внутр. № 8В01383128F4572C2F50, коментарій: з.634) та зняти арешт з належної [PERSON] ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] , який накладений відповідно до постанови про накладення арешту на майно та заборони його відчуження, 23302620, 13.10.2011, Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 11934492. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.1981 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 31.03.2009 Другою Черкаською нотаріальною конторою за заявами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , але отримати Свідоцтво на право на спадщину спадкоємці не можуть, оскільки на об`єкт нерухомості - квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт. З метою з`ясування причин накладення арешту був надісланий запит до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно отриманої інформації встановлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у період з липня 2003 року по липень 2007 року виконавчі документи про стягнення заборгованості з [PERSON] на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не перебували. Станом на 13.07.2021 відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні. Згідно даних АСВП на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 23302620 з примусового виконання судового наказу № 2н-1089, виданого 12.10.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ТЕЦ заборгованості в розмірі 1631,51 грн., яке відкрито [INFO] , а письменний [PERSON] помер у 2009 році. Тобто, виконавче провадження відкрито після смерті [PERSON] та завершено 30.03.2015 на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Обтяження нерухомого майна з реєстраційним номером 11934492, що належить [PERSON] зареєстровано 07.12.20211 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.10.2011. Матеріали виконавчого провадження № 23302620 знищено по закінченню терміну зберігання. З метою внесення до Державного реєстру відповідних відомостей про зняття арешту на майно позивачі звернулись до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який у листах зазначив, що підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні. Таким чином, на даний момент, за відсутності будь-яких юридичних підстав є фактично чинні арешти накладені на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі постанов Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у зв`язку із чим позивачі не можуть здійснити дії по розпорядженню своїм майном. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/2201/22. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Костюкович Ф.Ф. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Право на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.09.1981 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1981. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № 17407 від 05.02.1998р. виданому Придніпровським райвиконкомом, [PERSON] та члени його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі, як спадкоємці за законом, звернулися до Другої черкаської нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте до цього часу свідоцтво про право на спадщину не отримали, оскільки на об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Крім того, судом було витребувано копію спадкової справи після [PERSON] , померлого [INFO] , яка відкрита за заява спадкоємців - позивачів по справі. Так, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 264337716 від 05.07.2021 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться записи про обтяження, у вигляді арешту квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , який накладений на підставі постанови ДВС у Придніпровському районі м. Черкаси від 09.07.2003, а також арешту ј квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , який накладений відповідно до постанови про накладення арешту на майно та заборони його відчуження, 23302620, 13.10.2011, Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 11934492. З метою з`ясування причин накладення арешту, адвокатом Костюкович Ф.Ф. був надісланий адвокатський запит до Придніпровського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ). Листом від 13.07.2021 за №34233 Придніпровський ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) повідомив, що відповідно до даних АСВП станом на 13.07.2021 відкриті виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] на виконанні у відділі відсутні. Згідно даних АСВП на виконанні у Придніпровському ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 23302620 з примусового виконання судового наказу № 2н-1089, виданого 12.10.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь Черкаської ТЕЦ заборгованості в розмірі 1631,51 грн., яке відкрито 10.12.2010 та завершено 30.03.2015 на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Обтяження нерухомого майна з реєстраційним номером 11934492, що належить [PERSON] зареєстровано 07.12.2011 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.10.2011, що винесена у зазначеному виконавчому провадженні. Матеріали виконавчого провадження № 23302620 знищено за закінченням терміну зберігання відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Враховуючи, що встановити інформацію щодо номерів виконавчих проваджень в рамках яких накладено арешт на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 5084870) не можливо, рекомендовано звернутись із вирішенням питання зняття арешту до суду. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Згідно статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Положеннями статті 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно положень частини 2, 3 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. На час звернення з позовною заявою до суду, наявність арешту на майні спадкодавця позбавляє позивачів вільно розпоряджатися спадковим майном та отримати свідоцтво про право на спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved