Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач ОКВП "Дніпро - Кіровоград" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позову зазначив, що, ОКВП "Дніпро - Кіровоград" відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01.04.2012 року надає відповідачу, яка є споживачем послуг, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] , при цьому, відповідачем обов`язок щодо внесення своєчасної оплати за послуги водопостачання не виконувався, у зв`язку з чим, станом на 01.02.2022 року заборгованість відповідача перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за період з 01.06.2014 року по 31.01.2022 року становить 4 803,11 грн., за яку (послугу) відповідачем сплачено не було. З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.01.2022 року в розмірі 4 803,11 грн., а також в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних, що становить 460 грн. 07 коп., індекс інфляції, що становить 1 858 грн. 62 коп., а всього 7 206 грн. 21 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача і сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.04.2022 року відкрито позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи. Надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в судове засідання не з`явився,повідомлений судом належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, подав заяву, зареєстровану судом 18.08.2022 року за вх. № 14975 про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом направлення судової повістки з рекомендованим повідомленням за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання до суду не надходили. Крім того, відповідач не скористалася процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, на підставі чого, суд приходить до висновку, що відповідач не виявила бажання приймати участь в судовому засіданні та подавати суду докази. При цьому, судом відзначається що відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на зазначене, дослідивши наявні у справі надані позивачем докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до Витягу з реєстру мешканців міста Кропивницького, який сформовано 16.02.2022 року Відділом реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані дві особи, а саме: [PERSON] , [INFO] , з 09.07.2014 року та [PERSON] , [INFO] , з 26.06.2015 року. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як Виконавцем, та відповідачем [PERSON] , як Споживачем, 10.12.2020 року укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) в багатоквартирному будинку за умовами якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором (п. 1 Договору). Крім того, з Договору також вбачається, що адресою об`єкту водопостачання є [ADDRESS] (п. 4 Договору), тим самим, виходячи з вимог ст. ст. 901, 903 ЦК України та загальних положень договору надання послуг, суд вважає, що між сторонами (ОКВП «Дніпро-Кіровоград та [PERSON] ) існують договірні відносини щодо надання відповідних послуг, а саме: з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо-будинкових систем) водопостачальною організацією та прийняття їх відповідачем [PERSON] , що склались також шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] , споживач [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, які були чинними на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 р. № 690, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. З огляду на зазначені норми законів, якими регулюються спірні правовідносини сторін судом відзначається, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року. Крім того, відповідно до ст. 160 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог Закону відповідач, як споживач зобов`язання з оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення належним чином не виконувала, не здійснюючи періодичних щомісячних платежів, за фактичне користування зазначеною послугою, у зв`язку з чим станом на 01.02.2022 року загальна заборгованість відповідача за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла за період з 01.06.2014 року по 31.01.2022 року, становить 4 803 грн. 11 коп., що підтверджується довідкою про нарахування плати та розмір платежів та розрахунком заборгованості з оплати за водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , при якому враховано норму споживання на одну особу, з водопостачання та водовідведення, що становить 7,700, розмір тарифів за 1м3 у зазначений період, кількість осіб - 2 особи, та наявність розподільного засобу обліку (лічильника) та його показники, та який приймається судом до уваги, як достовірний. Відповідачем зазначений розрахунок заборгованості не оспорений. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є грошовим зобов`язанням, а відтак на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, при цьому в порядку ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 460 грн. 07 коп. та індекс інфляції в розмірі 1 858 грн. 62 коп., які розраховані позивачем за період з 01.06.2014 року по 31.01.2022 року, виходячи з наявного загального розміру заборгованості в сумі 4 803 грн. 11 коп., яка виникла за період з 01.06.2014 року по 31.01.2022 рік. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому, враховуючи, що позов задоволено, та у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп. Відповідно до ст. ст. 526, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» та

Outcome: approved