Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

В травні 2021 року кредитна спілка «Центр фінансових послуг» (надалі - КС «Центр фінансових послуг») звернулась в суд з зазначеним позовом до суду, вимоги якого в ході судового розгляду уточнила, просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 6435,59 грн. заборгованості за кредитним договором № В36/0148/18/48/99С3, як спадкоємців померлої позичальниці [PERSON] . Представник КС «Центр фінансових послуг» у позові зазначив, що 28 вересня 2018 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В36/0148/18/48/99С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі -\~кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 7491 гривень 08 копійок. 28 вересня 2018 року між позивачем та [PERSON] було також укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору (далі - додатковий договір № 1), відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 7491 гривень 08 копійок, за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 складає 7491 гривень 08 копійок. Також було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам п. 3 додаткового договору № 1. Позивач виконав умови додаткового договору № 1 та перерахував [PERSON] вищевказану суму за її заявою на рахунок в АТ КБ «Приватбанк». Позивач відповідно до п. 3.4 Кредитного договору встановив процентну ставку 78 % річних. Згідно п.п. 10 п. 2.4 кредитного договору відповідач зобов`язалася сплачувати нараховані проценти і повертати передбачену графіком частину кредиту щомісяця не пізніше 24 числа, вказаного в Додатковому договорі про транш. [INFO] позичальник\~ [PERSON] \~померла.\~Станом на\~дату смерті\~позичальника її\~заборгованість за\~кредитним договором\~№ В36/0148/18/48/99С3від 28\~вересня 2018\~рокустановить 6435,59 грн., з яких: 6015,68 грн. - заборгованість за кредитом, 419,91 грн. заборгованість за відсотками. Посилаючись на\~норми статей\~ 608,\~1218,\~1219\~ЦК України\~представник позивача\~стверджує,\~що заборгованість\~за кредитним\~договором №\~ В36/0148/18/48/99С3від 28 вересня 2018 року ввійшла до складу спадщини, а тому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] вказані суми заборгованості, як спадкоємців померлої позичальниці [PERSON] . Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, у якому щодо задоволення позову заперечив, вказав, що позивачем пропущено строки пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців боржника, та не підтверджено належними та допустимими доказами наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір. Наголошував, що долучений позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним, достатнім та допустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Представник позивача подав до суду відповідь на відзив [PERSON] у якому щодо доводів відповідача заперечив, вказав, що КС «Центр фінансових послуг» не було пропущено строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, оскільки про факт смерті боржника позивач дізнався лише з ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року, а тому звернувшись з претензією кредитора 11 березня 2021 року, позивач пред`явив вимогу до спадкоємців в межах строку визначеного ч.3 ст. 1281 ЦК України. Крім того, наголошує, що долучений розрахунок є належним доказом, оскільки в ньому відображено всі необхідні відомості для визначення заборгованості за кредитним договором, містить інформацію щодо предмета доказування і на підставі нього можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, у якому щодо задоволення позову заперечив, вказав, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір. Наголошував, що долучений позивачем розрахунок заборгованості не може вважатися належним, достатнім та допустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», крім того стверджував, банк що не пред`являв вимогу до нього, як спадкоємця, як це передбачено ст. 1281 ЦК України. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив [PERSON] у якому щодо доводів відповідача заперечив, вказав, що долучений розрахунок є належним доказом, оскільки в ньому відображено всі необхідні відомості для визначення заборгованості за кредитним договором, містить інформацію щодо предмета доказування і на підставі нього можна встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій позов не визнав, справу просив розглянути у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань до суду не подав. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2018 року між КС «Центр фінансових послуг» та [PERSON] укладено кредитний договір кредитної лінії № В36/0148/18/48/99С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та додатковий договір\~про транш\~№ 1\~до кредитного\~договору, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 7491,08\~грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 78% річних. Відповідно до п.5.1 Договору Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 28 вересня 2021 року(Строк дії договору 36 місяців), але в будь-якому випадку до моменту повного виконання зобов`язання позичальником за цим договором. Також сторонами було погоджено графік платежів по кредиту та відсоткам п. 3 додаткового договору про транш № 1 до кредитного договору від 28 вересня 2018 року. Згідно заяви від 28 вересня 2018 року [PERSON] доручила КС «Центр фінансових послуг» переказати кошти згідно Кредитного договору № В36/0148/18/48/99С3 від 28 вересня 2018 року в розмірі 7491,08\~грн. на рахунок в АТ КБ «Приватбанк», одержувач кредитна спілка «СуперКредит», призначення платежу переказ коштів згідно Кредитного договору № В36/0148/18/48/99С3 від 28 вересня 2018 року на погашення заборгованості кредитного договору СК 36/0419/17/48/06С3 від 19 грудня 2017 року [PERSON] . КС «Центр фінансових послуг» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало [PERSON] кредитні кошти, перерахувавши їх згідно вищевказаної заяви [PERSON] , що підтверджується копією платіжного доручення №18508 від 28 вересня 2018 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли її чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , про що спадкоємцям видано свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2020 року, реєстровий №2-2125 та від 13 жовтня 2020 року, реєстровий № 2-2123. 24 березня 2021 року до Красилівської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України КС «Центр фінансових\~послуг» вих. № 543/21 у якому кредитор просив Касилівську державну нотаріальну контору включити кредиторські вимоги КС «Центр фінансових\~послуг»в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед КС «Центр фінансових послуг». Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст. 612 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 615/473/20 вказав, що оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. У вказаній справі Верховний Суд наголосив, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного\~статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 607/98/17, від 04 квітня 2020 року у справі №2609/30529/12. Згідно з частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається\~з матеріалів\~спадкової справи\~№75/2020\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] ,після смерті [PERSON] спадщину прийняли її чоловік [PERSON] та батько [PERSON] , відомостей про інших спадкоємців матеріали справи не містять. Згідно зі приписами статті 1282 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Разом з тим, положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором\~статті 1281 ЦК України\~щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Статтею 1281 ЦК України\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Отже, встановлені\~статтею 1281\~ЦК України\~строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених\~статтею 1281\~ЦК України\~строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Позивач у позовній заяві зазначив, що про факт смерті позичальника [PERSON] йому стало відомо зі змісту Ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року в якій суд зазначив, що згідно повідомлення старости Волицького Старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області від 04 лютого 2921 року №9 та копії актового запису про смерть, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідач [PERSON] у відзиві наголошував на тому, що позивач мав обов`язок знати про стан своїх майнових прав, позивач будь-яких дій на отримання інформації щодо відкриття спадщини не вчиняв. Жодних телефонних дзвінків від представників позивача на телефон померлої дружини він не отримував, як і листів про задоволення вимог кредитора на його адресу не надходило. Суд погоджується з вказаними твердженнями відповідача про обов`язок сторони цікавитися станом свої майнових прав, проте вважає за необхідне наголосити, що обов`язку кредитора знати про стан своїх майнових прав кореспондує обов`язок спадкоємців, передбачений ч.1\~ст.\~1281\~ЦК України, повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Зважаючи на те, що померла позичальниця [PERSON] була дружиною відповідача [PERSON] та згідно довідки Волицького старостинського округу №1 Красилівської міської ради від 13 березня 2020 року №127 постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , а тому суд вважає, що [PERSON] , могло бути відомо про борг дружини перед КС «Центр фінансових послуг», разом з тим [PERSON] не повідомив кредитора про факт відкриття спадщини. Зважаючи на вказане, а також те, що позивач вживав заходи для повернення заборгованості, зокрема направив за місцем проживання боржника вимогу про повернення заборгованості від 22 вересня 2020 року вих. № 1893/20, суд приймає доводи позивача та вважає, що КС «Центр фінансових послуг» дізналося про відкриття спадщини з Ухвали Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 лютого 2021 року, а тому шестимісячний строк, визначений ч. 3 ст. 1281 ЦК України слід відраховувати саме з 18 лютого 2021 року. Зважаючи на те, що претензія кредитора надійшла до Красилівської державної нотаріальної контори 24 березня 2021 року, суд приходить до висновку, що позивачем не порушено строки пред`явлення вимоги до спадкоємців кредитора. Суд також не погоджується з твердженнями відповідача [PERSON] про те, що скерований КС «Центр фінансових послуг» лист є запитом на отримання інформації та не містить будь-якої інформації про пред`явлення вимоги кредитодавця до спадкоємця, зважаючи на таке. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15-ц (провадження № 61-8438св18) зроблено висновок по застосуванню статті 1281 ЦК України, у вказаній справі Верховний Суд наголосив, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. Відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Вирішуючи питання про те, які документи підтверджують заборгованість боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.06.2019 (справа № 750/1627/18). В цій справі Верховний суд дійшов висновку, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Згідно з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Позивач на підтвердження виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розміру подав до суду платіжне доручення №18508 від 28 вересня 2018 року, яке є первинним документом та відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та розрахунок заборгованості за кредитним договором № В36/0148/18/48/99С3 від 28 вересня 2018 року. Вказані докази\~у своїй\~сукупності підтверджують\~факт перерахування\~кредитних коштів\~позичальнику [PERSON] ,\~а також\~те,\~що вона\~періодично вносила\~кошти на\~погашення тіла\~кредиту та\~нарахованих відсотків\~(останній\~платіж за кредитним договором № В36/0148/18/48/99С3 сплачено 28 лютого 2020 року). Відповідачі факт укладення Кредитного договору № В36/0148/18/48/99С3 від 28 вересня 2018 року та факт перерахування позивачем спадкодавцю кредитних коштів не оспорювали. Будь-яких альтернативних розрахунків відповідачами суду не надано, а тому суд виходить з розміру заборгованості, визначеної позивачем у наданому суду розрахунку. Посилання відповідача [PERSON] на Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року №566 є безпідставним, оскільки зазначене положення втратило чинність 07 липня 2018 року. Таким чином, станом на дату смерті позичальника її заборгованість за кредитним договором № В36/0148/18/48/99С3 від 28\~вересня 2018\~року становить 6435,59 грн., з яких: 6015,68 грн. - заборгованість за кредитом, 419,91 грн. заборгованість за відсотками. Судом також досліджено співмірність розміру заборгованості по кредитному договору № В36/0148/18/48/99С3 від 28\~вересня 2018\~року із розміром спадкового майна. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З огляду на вказану норму закону, солідарна відповідальність спадкоємців боржника не передбачена. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та батько [PERSON] . Спадкоємець [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2020 року на 1/2 частки земельну ділянку площею 2.6782 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822782100:05:003:0005, реєстровий № 2-2123 та свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 жовтня 2020 року на 1/2 частки земельну ділянку площею 1,8033 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822782100:05:007:0004, реєстровий № 2-2125. Згідно вищезазначених свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцем іншої 1/2 частки на вищезазначені земельні ділянки є [PERSON] , проте станом на дату розгляду справи свідоцтва на 1/2 частки вказаного майна [PERSON] ще не видано. Частиною 1 ст.1297 ЦК передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6812160992020 (а.с.70) нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,8033 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822782100:05:007:0004, становить 11213,84 грн. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6812161202020 (а.с.64) нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,6782 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6822782100:05:003:0005, становить 84947,94 грн. Таким чином судом встановлено, що вартість отриманого відповідачами спадкового майна не є меншою ніж розмір заборгованості спадкодавця за кредитним договором № В36/0148/18/48/99С3 від 28 вересня 2018 року. Частки спадкоємців у спадщині є рівноцінними. З огляду\~на викладене,\~з`ясувавши\~всі обставини\~справи в\~їх сукупності\~та дослідивши\~надані докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню та\~з відповідачів на користь КС «Центр фінансових послуг» підлягає стягненню заборгованість з кожного по 3217,80 грн.,\~яка визначена\~в межах\~вартості спадкового\~майна та\~у розмірі що відповідає частці\~кожного зі\~спадкоємців у спадковому майні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов КС «Центр\~фінансових послуг»\~ задоволено на повністю, а тому з відповідачів на користь КС «Центр\~фінансових послуг» підлягає стягненню судовий збір в сумі по 1135 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved