Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 10 жовтня 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на шлюб та сім`ю. Кожен живе своїм життям та своїми інтересами. За відсутністю іншого житла вони вимушені жити в одній квартирі. Їх шлюб має лише формальний характер, тому подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 серпня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 14 вересня 2022 року. У підготовчому судовому засіданні 14 вересня 2022 року справу було призначено до судового рогляду на 14 жовтня 2022 року. У судове засідання 11.11.2022 року позивачка [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі. У судове засідання 11.11.2022 року відповідач [PERSON] не з`явився, надіслала до суду заяву, в якій визнав позов та просила розглянути справу без його участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Із матеріалів справи вбачається, що 10 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис №306 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 серпня 2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївсбкої області, серія [NUMBER] , актовий запис №265 (а.с.6); та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14 квітня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, серія [NUMBER] , актовий запис № 125 (а.с.7). Із матеріалів справи вбачається, що сторони шлюбних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач згоден з позовом про розірвання шлюбу. Спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила. На підставі викладеного та

Outcome: approved