Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

У серпні 2022 року заявниця звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, гаража, частки на квартиру. Вона подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілії Володимирівни. Також спадщину прийняв і її рідний брат [PERSON] . Однак нотаріус відмовила їй в видачі свідоцтва про право на спадщину 08.08.2022 року, оскільки не підтверджується факт родинних відносин, що померлий [PERSON] був її батьком, оскільки прізвище померлого в свідоцтві про смерть записане без апострофа, а також не підтверджується, що [PERSON] належить частина квартири [ADDRESS] . В дошлюбних документах заявниці її прізвище записано через апостроф [PERSON] та в свідоцтві про право власності на житло всі члени родини, в тому числі і батько записані як [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, просив встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] був її батьком, а також встановити, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить свідоцтво про право власності на житло, видане 13.08.2002 року, де зазначено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022року відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілії Володимирівни належним чином засвідчену копію нотаріальної справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , призначено справу до розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2022 року\~виправлені описки в ухвалі Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022 року щодо даних померлого та заінтересованої особи. 19.10.2022 року на виконання ухвал Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022року та 12.10.2022 року\~ надійшли матеріали спадкової справи № 11/2022 щодо померлого [INFO] [PERSON] . Заявниця в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник заявниці адвокат Чмель Олена Леонідівна подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність заявниці, вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити . Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги [PERSON] вважає обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно\~свідоцтва про\~народження,\~виданого Гремячівською\~сільрадою,\~Острозького району,\~Ровенської області\~09.06.1984\~року,\~заявниця,\~ [PERSON] , народилася [INFO] . Її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . 12.05.1999 року Гатненською сільською радою Києво Святошинського району Київської області було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1194 га. на ім`я [PERSON] . Рішенням виконкому Чабанівської селищної ради від 29.09.1999 року № 191 видано свідоцтво про право власності на гараж № [NUMBER] в кооперативі « Темп» по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . 13.08.2002\~року органом\~приватизації Чабанівської\~селищної ради\~за розпорядженням\~від 13.08.2002\~р.\~№ 14\~ видано\~свідоцтво про\~право власності\~на житло\~за адресою\~ [ADDRESS] \~ у\~спільну сумісну\~власність громадянам\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] . 17.09.2005 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району, Київської області, актовий запис за № 465, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Державним реєстратором Корнієнко А.В. Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області 12.08.2021 року був виданий Витяг з ДРРП на земельну ділянку в [ADDRESS] площею 0,1194 га на підставі державного акту від 12.05.1999 року, власником якого є [PERSON] . 08.01.2022 року відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Чабанівською селищною радою Фастівського району, Київської області, актовий запис 03, була зафіксована смерть [PERSON] . Відповідно до\~копії спадкової\~справи №\~ 11/2022,\~після смерті\~ [PERSON] \~спадщину прийняли\~в передбачений\~шестимісячний строк\~ [PERSON] та [PERSON] . Згідно з нормами статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до Експертного висновку від 08.06.2022 року, записи українською мовою прізвища [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також інших документах зазначених осіб є ідентичними. На заяву [PERSON] до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину 08.08.2022 року була видана постанова приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Лілії Володимирівни про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставами для відмови було те, що 1) не підтверджується факт родинних відносин, що померлий [PERSON] був батьком заявниці, оскільки прізвище померлого в свідоцтві про смерть записане без апострофа, 2) не підтверджується, що [PERSON] належить частина квартири [ADDRESS] . Згідно з пунктів 1,6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;. Відповідно до\~п.5\~ч.2\~ст.\~293\~ЦПК України,\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до Судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховного суду України від 17.07.2012 року, факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення встановити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги заявника та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Як на обґрунтування вимог [PERSON] , остання посилалася, зокрема, на те, що встановлення вище вказаних юридичних фактів їй необхідно для оформлення та отримання спадщини після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилася спадщина, яку [PERSON] прийняла, але не оформила. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, належним є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved