Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

22 червня 2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Свергунова О.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив про розірвання шлюбу, укладеного між ними 30 травня 2013 року, та визначити місце проживання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу з позивачем. 05.07.2022 року на електронну адресу суду від представника позивача [PERSON] адвоката Свергунова О.Ю. надійшла заява, в якій останній просить вважати позовну вимогу про визначення місце проживання малолітньої дитини передчасною та у зв`язку із чим просив суд розглядати лише вимогу про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 30.05.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , про що Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 169. Вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаємопорозуміння між ними, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища. Спільне господарство вони не ведуть. Протягом тривалого часу спілкування з відповідачем вкрай обмежене. Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, а також інтересам неповнолітньої дитини. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Свергунов О.Ю. надав суду заяву про слухання справи у їхню відсутність, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував Відповідач в судове засідання не з`явився, був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надав. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 30.05.2013 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 169. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені з 2015 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідач ніяким чином не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved