Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] у позові від 16.09.2022 року просить стягнути з [PERSON] кошти на своє утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня надходження позову до суду і до закінчення навчання. Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що [PERSON] є його батьком. Позивач з 2021 року є студентом денної форми навчання Хмельницького фахового економіко-технологічного коледжу Університету економіки і підприємництва. [INFO] він досяг повноліття. У зв`язку з продовженням навчання самостійного заробітку він не має, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Мати забезпечує його одягом, продуктами харчування, надає кошти на проїзд, придбання книг, необхідного канцелярського приладдя, підтримує його матеріально. Батько [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим він вимушений звернутись з даним позовом до суду. Відповідач є здоровим, працездатним, а отже в змозі надавати йому матеріальну допомогу. Відповідач відзив на позов не надіслав. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений в порядку ст.\~128\~ЦПК України належним чином - через розміщення оголошення на сайті «Судова влада», у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.09.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно з довідкою Хмельницького фахового економіко-технологічного коледжу Університету економіки і підприємництва №23 від 01.09.2022 року [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання Хмельницького фахового економіко-технологічного коледжу Університету економіки і підприємництва та здобуває освітній ступень «бакалавр» за спеціальністю 073 «Менеджмент», навчається за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендія не нараховується. Позивач потребує утримання з боку батька відповідача по справі, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який навчається, та не досяг двадцятитрьохрічного віку, не надає, хоч має можливість її надавати, оскільки є здоровим та працездатним. Вказані обставини відповідачем не оспорені та визнаються. Дані обставини підтверджуються: відомостями з позовної заяви, довідкою Хмельницького фахового економіко-технологічного коледжу Університету економіки і підприємництва №23 від 01.09.2022 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Згідно з ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до приписів ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст.\~201\~СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно положень ст.\~182\~цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 1 ч. 1ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходить з положень ст. 199 СК України, Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на проїзд до місця навчання, на проживання, придбання підручників та інших навчальних посібників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., тому оплату судового збору в розмірі 496 грн. 20 коп., відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України необхідно покласти на відповідача, та стягнути з нього судовий збір у вказаному розмірі в дохід держави. На підставі ст.ст. 182-183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved