Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі з 21.02.2015 року. Від шлюбу мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Діти часто хворіють, що потребує додаткових витрат на них. Донька відвідує дитячий навчальний заклад з вересня 2020 року, оплату за який здійснює вона. Відповідач, який проживає окремо близько двох років, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає з лютого 2022 року. На даний час вона не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та має єдиний дохід в розмірі 860 грн. соціальної допомоги. Тоді як на дітей щомісячно вона витрачає 10 000 грн. У зв`язку з викладеним просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 10 000,00 грн. та на її утримання 1/4 частину доходів відповідача. Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 05.07.2022 року. 05.07.2022 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. 07.07.2022 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані позивача та відповідача. 08.07.2022 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 12.07.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. Оскільки розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд проводиться по матеріалах справи в заочному порядку. Клопотання по суті спору та з процесуальних питань сторонами не подавалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.02.2015 року, мають спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору. Крім того, суд враховує і те, що діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В даному випадку, позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 10 000,00 грн. Однак, доказів щодо можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому розмірі до матеріалів справи позивач не надала. Як і не було надано доказів понесених позивачем витрат у вказаному розмірі. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходів, що визначено нормами Сімейного законодавства України. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання є незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач просить стягнути на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Враховуючи, що відповідач не надав жодного доказу неможливості надати позивачу матеріальну допомогу, суд вважає за можливе частково задовольнити заявлені вимоги і в цій частині з урахуванням стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/6 частини доходів відповідача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial