Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника, звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 01.07.2019 року сталася ДТП, у якій водій екстрено медичної допомоги [PERSON] керуючи автомобілем PEUGEOT Boxer, д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з автопоїздом у складі вантажного автомобіля VOLVO, д.н.з. [NUMBER] та напівпричепа марки VIELTON, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого його батько - [PERSON] помер від отриманих травм (далі - ДТП). Як наслідок, 01.12.2021 року він через свого представника надіслав ПАТ «НАСК «Оранта» належним чином засвідчені документи для здійснення йому страхового відшкодування, пов`язаного із похованням батька та моральної шкоди. Однак, станом на 18.05.2022 року жодних виплат відповідачем проведено не було. Так, у відповідності до вимог ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідаїьності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування, на отримання якого він має право, становить 53846 грн. з яких: 50076 грн. - моральна шкода; 3770 грн. витрати на поховання. Враховуючи наведене та з урахуванням невиконання ПАТ «НАСК «Оранта» своїх зобов`язань по здійсненню страхового відшкодування, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 53846 грн. невиплаченого страхового відшкодування, 354,06 грн. три відсотки річних від простроченої суми, 2360,37 грн. пені та судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2022 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2022 року було задоволено клопотання представника відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» було продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно із вищевказаним клопотанням, представником ПАТ «НАСК «Оранта» було подано відзив на позовну заяву (а.с. 66-67), в якому останній зазначив наступне. Так, 17.02.2021 року вироком Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 року у справі № 164/330/20 за фактом ДТП, позовні вимоги потерпілих щодо виплати страхового відшкодування були задоволені, у тому числі й щодо поховання загиблого [PERSON] та спорудження йому надгробного пам`ятника. Вирок суду в частині виплати страхового відшкодування не оскаржувався. Як наслідок, [PERSON] , у зв`язку зі смертю [PERSON] було виплачено 50130 грн., з яких: 6630 грн. на поховання та 43500 грн. на спорудження надгробного пам`ятника. У свою чергу, дружині загиблого [PERSON] у зв`язку зі смертю чоловіка, як особі яка перебувала на його утриманні, було виплачено 149924 грн. Відтак, загальний розмір страхового відшкодування склав 200054 грн., тобто в межах граничного ліміту відповідальності страховика. Таким чином, у ПАТ «НАСК «Оранта» не виникли додаткові правові підстави для здійснення страхового відшкодування позивачу. У свою чергу, [PERSON] не був цивільним позивачем в межах справи № 164/330/20. На підставі викладеного, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. 20.10.2022 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 81-82) В обґрунтування своїх доводів з приводу обгрунтованності позову останній зазначив, що [PERSON] 22.07.2019 року звернувся до страхової компанії із заявою про здійснення страхового відшкодування, тобто до розгляду по суті справи № 164/330/20. Натомість, в ході розгляду вказаної кримінальної справи, відповідач не повідомив про дану обставину суду при розгляді цивільних позовів. Відтак, його довіритель має гарантоване право на отримання своєї частки страхового відшкодування моральної шкоди. Вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вищевказана відповідь на відзив на позовну заяву з додатками була отримана відповідачем 25.10.2022 року, станом на дату ухвалення даного судового рішення заперечення від ПАТ «НАСК «Оранта» на адресу суду не надходили. Враховуючи строки подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, які наразі сплинули, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , 01.07.2019 року близько 13:15, керуючи технічно справним автомобілем PEUGEOT Boxer (швидка медична допомога), д.н.з. [NUMBER] , з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, рухаючись автодорогою Луцьк - Ківерці - Маневичі - Любешів - КПП Дольськ (Р-14), в напрямку від смт. Маневичі до м. Луцьк, при під`їзді до перехрестя з головною дорогою Київ - Ковель - Ягодин (М-07) проявив безпечність та неуважність під час руху, грубо порушуючи вимоги дорожніх знаків 7.8. «Напрямок головної дороги», 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та горизонтальної розмітки 1.12. (стоп-лінія), наявних при наближенні до головної дороги, та на виконання яких не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав переваги в русі автопоїзду в складі сідлового тягача VOLVO FH 13.500, д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом WIELTON NW3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі Київ - Ковель - Ягодин, в напрямку м. Ковель, а продовжив рух, в результаті чого на перехресті вказаних доріг відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля PEUGEOT Boxer, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , отримав згідно висновку судово-медичної експертизи № 305 від 01.08.2019 року тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла, яка включає в себе закриту черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів під м`яку оболонку головного мозку та мозочку, закриту тупу травму органів грудної клітки у вигляді множинних зламів ребер справа, забою легень, крововиливів у корені легень та середостіння, закриту тупу травму органів черевної порожнини та за очеревинного простору у вигляді розриву капсули печінки, гемоперитонеуму (150 мл), множинних черезкапсулярних розривів правої нирки, крововиливу у праву навколониркову жирову клітковину, гематурії цільною кров?ю, відкритого поперечного, відламкового зламу правої плечової кістки, множинних саден та синців голови, тулуба, кінцівок. Комплекс даних тілесних ушкоджень виник внаслідок контакту потерпілого із виступаючими частинами салону автомобіля, під час зіткнення автомобіля, та у швидкій послідовності одне за одним, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і в даному випадку спричинили смерть потерпілого. Причиною смерті [PERSON] є поєднана тупа травма тіла. Судом також встановлено, що на момент вищевказаної ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах із КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», працював на посаді водія швидкої медичної допомоги. У свою чергу, 05.03.2019 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5345337 зі строком дії з 24.04.2019 року до 23.04.2020 року. Предметом страхування за вказаним договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «PEUGEOT BOXER», реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Ліміт відповідальності страховика (максимальна виплата) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 200 тисяч гривень на одного потерпілого. У своєму позові [PERSON] , який є сином загиблого [PERSON] , зазначає, що із ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь підлягають стягненню 50076 грн. завданої моральної шкоди та 3770 грн. відшкодування витрат на поховання. Як на матеріально-правову підставу для задоволення позову останній посилається на положення п. п. 27.3, 27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, позивач просить стягнути 3% річних та пеню, яка була нарахована ним на суму невиплаченого страхового відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків. Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов?язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам?ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Статтею 22 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.п. 27.2, 27.3, 27.4 ст. 27 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. За правилами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як встановлено судом, вироком Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 року у справі № 164/330/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 роки. Вищевказаним вироком з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] було стягнуто на відшкодування витрат на поховання та витрат на спорудження надгробного пам`ятника після смерті [PERSON] 50076 грн.. Крім того, зазначеними вироком з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] було стягнуто 12519 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Як вбачається зі змісту вироку Маневицького районного суду Волинської області від 17.02.2021 року у справі № 164/330/20, при його ухвалені суд виходив з того, що матеріалами, приєднаними до позовної заяви та уточненої позовної заяви, показаннями потерпілих та цивільних позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також матеріалами кримінального провадження доведено, що [PERSON] на поховання [PERSON] було затрачено кошти на загальну суму 6630 грн. та на спорудження для [PERSON] надгробного пам`ятника [PERSON] було витрачено кошти на загальну суму 43500 грн. Таким чином, з ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають стягненню на користь потерпілого [PERSON] витрати на поховання [PERSON] на суму 6630 грн., витрати на спорудження надгробного пам`ятника для [PERSON] на суму 43500 грн., а всього кошти на загальну суму 50076 грн., оскільки загальний розмір відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (12 х 4173=50076). Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.10.2021 року у справі № 164/330/20 вищевказаний вирок суду першої інстанції в частині призначеної [PERSON] міри покарання та відшкодування витрат на поховання та витрат на спорудження надгробного пам`ятника було залишено без змін. Тобто, вищевказаними судовими рішення було встановлено, що саме [PERSON] був тією особою, яка понесла витрати на поховання та витрати на спорудження надгробного пам`ятника після смерті [PERSON] , і саме на його користь було стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» в якості страхового відшкодування суму коштів у загальному розмірі 50076 грн. Факт здійснення виплати ПАТ «НАСК «Оранта» на користь [PERSON] 50076 грн. підтверджується наданою страховою компанією оборотною відомістю по рахунках з [PERSON] по банківській операції, зокрема: «Відшкод. згідно рішення суду № 164/330/22 від 17.02.2021р., [PERSON] ». Натомість, як вбачається із наданих відповідачем Оборотних відомостей по рахунках з [PERSON] , ПАТ «НАСК «Оранта» в користь останньої, на підставі п. 27.2 ст. 27 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було проведено виплату в розмірі 149924 грн., як особі (дружині), що перебувала на утриманні загиблого [PERSON] . Із наведеного слідує, що загальний розмір страхового відшкодування, який був здійснений відповідачем внаслідок загибелі [PERSON] у ДТП, склав 200054 грн. Відповідно до п. 23.1 ст. 23 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, з-поміж іншого, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. За змістом ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слідує, що у розумінні даної правової норми, яка регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямована на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, під потерпілим розуміється саме та особа, яка загинула у ДТП, а не її (його) чоловік (дружина), батьки (усиновлювачі) та діти (усиновлені). Відтак, згідно Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5345337 від 05.03.2019 року, у зв`язку із загибеллю у ДТП [PERSON] , ПАТ «НАСК «Оранта», зобов`язане відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну життю та здоров`ю в межах 200000 грн., тобто вказана страхова сума не є лімітом страхового відшкодування для кожної із осіб, котрим завдано моральної шкоди. Таким чином, ПАТ «НАСК «Оранта», як страховик заподіювача шкоди, виконало усі взяті на себе зобов`язання за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/5345337 від 05.03.2019 року щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого. Слід наголосити, що в незалежності від характеру заподіяної шкоди, що пов`язана зі шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого та не стосується виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілого, страхове відшкодування на одного потерпілого здійснюється в межах страхового ліміту страховика та не може перевищувати його граничний розмір. Із наведеного слідує, що заявлені до відповідача вимоги, які перевищують суму здійсненого страхового відшкодування, є безпідставними, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування слід відмовити у повному обсязі. У зв`язку з відмовою у позові, суд, на підставі ч. 1 п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи залишити за ним. На підставі ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1172, 1201 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: dismissed