Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

15 червня 2022 року заявник [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] . У своїй заяві заявник посилається на те, що з 18 березня 2022 року заявник, [PERSON] , перебуває у шлюбі з [PERSON] . Шлюб зареєстрований у Новомосковському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №170 від 18 березня 2022 року, але фактично перебувають у шлюбних відносинах вже 5 років, ведуть спільне господарство. Дитина, яку бажає всиновити заявник - [PERSON] , [INFO] , є дитиною дружини заявника, [PERSON] , від попереднього шлюбу, який було розірвано в 2012 році. Батько дитини, [PERSON] , помер [INFO] , про що виконавчим комітетом Сурсько-Літовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №43 від 12 травня 2020 року. [PERSON] , мати дитини, надала нотаріальну згоду на усиновлення її дитини, [PERSON] . Заявник зазначає, що стосунки з дитиною у нього довірливі та дружні, він займається вихованням та утриманням [PERSON] , приділяє увагу його розвитку та здоров`ю. Дитина фактично проживає з заявником та його дружиною в двоповерховому приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить матері заявника на підставі Договору дарування домоволодіння від 13.01.2017 року та складається з 5 кімнат, кухні, коридору, двох санвузлів, умови для проживання добрі. [PERSON] також надав згоду на усиновлення його заявником, [PERSON] . Заявник зазначає, що займається підприємницькою діяльністю та має стабільний дохід, у 2021 році ним було одержано дохід у розмірі 243 500 гривень. Заявник має добрий стан здоров`я, не зловживає спиртними напоями, на наркологічному, психоневрологічному обліку не перебуває, має благополучну сім`ю, у якій може виховуватися дитина, зазначає, що має всі необхідні умови для виховання, розвитку та навчання дитини. На підставі вищевикладеного, просив суд дозволити [PERSON] , громадянину України, усиновити дитину [PERSON] , [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022 року цивільну справу передано у провадження судді Кондрашова І.А. та визначено двох присяжних: Житомирську М.С. та Манюк В.В. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Управління - служба у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , про усиновлення та призначено закрите судове засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року здійснено заміну раніше визначеного автоматизованою системою присяжного Маргарити Семенівни Житомирської у цивільній справі № 932/3149/22 (провадження № 2-о/932/61/22) на іншого присяжного із визначеного списку присяжних шляхом проведення відбору автоматизованою системою документообігу суду. Протоколом попереднього відбору присяжних від 25 жовтня 2022 року визначено присяжних: Манюк В.В. та Свідовську Л.М. 25 жовтня 2022 року до через загальну канцелярію до суду надійшла заява [PERSON] про уточнення заяви про усиновлення, відповідно до якої прохальну частину викладено в наступній редакції: «Усиновити громадянином України [PERSON] дитину [PERSON] , [INFO] . Шевченківському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до Актового запису №173 від 14 лютого 2006 року, виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », ім`я, дату та місце народження, відомості про матір дитини залишити буз змін, видавши нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням внесених змін. У судовому засіданні заявник [PERSON] зазначив, що було подано уточнену заяву про усиновлення, подану заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Зазначив, що в родині чотири дитини, одна з них вже повнолітня. Неповнолітня дитина, стосовно якої розглядається заява, [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] про усиновлення, зазначив, що має гарні умови проживання, нормальні відносини у сім`ї, просив задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що вони з заявником проживають однією сім`єю близько 5 років, проти усиновлення її сина [PERSON] заявником [PERSON] не заперечувала. Наголошувала, що про усиновлення вони з заявником давно думали, але так склалися обставини, що заяву було подано в період дії воєнного стану на території України, так як її син [PERSON] хоче залишитися в Україні та вступив до навчального закладу, де розпочалося навчання, а у зв`язку з необхідністю [PERSON] виїхати за кордон, сину потрібен законний представник. Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, представника Управління - служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено, що відповідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.2006 року Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 14 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис №173, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2017 року, було розірвано шлюб, зареєстрований 12 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, між [PERSON] , [INFO] , громадянином України, уродженцем м. Дніпропетровська та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, уродженкою м. Дніпропетровська актовий запис № 161. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.12.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 12 травня 2020 року складено відповідний актовий запис №43. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2022 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 18 березня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис №170. Відповідно до виписки з медичної картки [PERSON] , виданої КНП «ДЦПМСД №3» ДМР, [PERSON] , 21.01.2006 року проживає за адресою: [ADDRESS] , є здоровим, під наглядом КНП «ДЦПМСД №3» ДМР перебуває від народження, щорічно проходив планові огляди, на Д обліку не знаходиться, щеплений згідно віку. Відповідно до довідки, виданої Вищим професійним училищем №17 від 12.10.2022 року №74, [PERSON] є здобувачем освіти групи Е21 - 14/9 ІІ курсу денної форми навчання за професією 7212 Електрогазозварювальник 7213 Рихтувальник кузовів Вищого професійного №17 м. Дніпро, навчається з 01.09.2021 року на базі базової середньої освіти, наказ про зарахування №19 «З-УДЗ» від 27.08.2021 року. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Відповідно до характеристики здобувача освіти Вищого професійного училища №17 [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , за період навчання [PERSON] проявив себе як здобувач освіти, який має середні здібності у навчанні, успішність у навчанні з загальноосвітніх предметів від «6» до «10» балів, з спецпредметів від «7» до «9» балів. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 30.05.2022 року № 0462-22-01636, [PERSON] отримав дохід за 2021 рік у сумі 243 500,00 грн. Відповідно до висновку від 01.06.2022 року про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , [PERSON] має хронічний псоріаз. Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯС №280793 від 27.05.2022 року, [PERSON] наркологічних протипоказань до опіки, піклування та усиновлення не має. Відповідно до сертифікату про медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12ЯЯТ №494716 від 27.05.2022 року, [PERSON] психіатричних протипоказань до опіки, піклування та усиновлення не має. Відповідно до копії договору дарування домоволодіння від 30.01.2017 року, дарувальник [PERSON] передає у власність обдаровуваній [PERSON] , а обдаровувана [PERSON] приймає у власність в цілому домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , безоплатно. Відповідно до заяви [PERSON] , вона як власник житлового будинку номер [ADDRESS] надає згоду та не заперечує проти проживання її сина [PERSON] та його сім`ї [PERSON] та дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 5 Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 31.05.2022 року, яка видана [PERSON] , в тому, що він дійсно зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] , 2005 р.н., син; [PERSON] , 2008 р.н., син, проживає, але не прописана [PERSON] , 1979 р.н., дружина, [PERSON] , 2006 р.н. також не прописаний, але проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 02.06.2022 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, що підтверджується довідкою Міністерства внутрішніх справ України. Згідно заяви, посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царінної Н.І., [PERSON] дала згоду на усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , який народився [INFO] в місті Дніпропетровськ її чоловіком - [PERSON] , [INFO] , з дотриманням всіх законних вимог. Відповідно до Висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини [PERSON] , [INFO] , адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до заяви [PERSON] від 08.06.2022 року, він у присутності начальника управління служби у справах дітей Ткаченко А.О. надав згоду на усиновлення його вітчимом [PERSON] . Стаття 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно положень ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно п. 3 ст. 4 СК України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Статтями 3, 4, 5, 7 СК України передбачено, що кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Як передбачено статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Заявник зазначає, що фактично перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON] вже 6 років, ведуть спільне господарство, дитина, яку бажає встановити заявник - [PERSON] , є дитиною його дружини [PERSON] від попереднього шлюбу, який було розірвано в 2012 році, батько дитини [PERSON] помер [INFO] . У судовому засіданні заявник [PERSON] пояснив, що має дві дитини від свого попереднього шлюбу та виховує дитину від попереднього шлюбу дружини [PERSON] , який є неповнолітнім - [PERSON] , а інший син є повнолітнім. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 березня 2022 року, а вже 15 червня 2022 року [PERSON] подав до суду заяву про усиновлення, тобто заявник та заінтересована особа тривалий час проживали разом, але уклали шлюб та подали заяву про усиновлення лише у 2022 році під час дії воєнного стану на території України, що викликає сумніви чи дійсно наміром усиновлення є намір породити відносини, встановлені для батьків і дітей. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що планує виїхати на постійне проживання за кордон, у зв`язку з чим однією з підстав необхідності усиновлення її сина [PERSON] є представництво неповнолітнього [PERSON] у навчальному закладі, до якого вступив її син, який хоче залишитися жити в Україні. Суд зазначає, що реалізувати своє право на представництво можливо шляхом надання довіреності на представництво інтересів дитини. До того ж, право на участь у вихованні дитини прямо передбачено законом для баби, діда, прабаби, прадіда щодо їх онуків та правнуків; для мачухи, вітчима, щодо пасинка, падчерки, з якими вони проживають однією сім`єю; для повнолітніх братів, сестер щодо їх неповнолітніх братів і сестер (ст. 257, 259, 260 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 260 Сімейного кодексу України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Суд зазначає, що на підтвердження проживання [PERSON] та [PERSON] надано довідку з Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] не прописані, але проживають за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та двома його синами: [PERSON] та [PERSON] . Доказів реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації заявника [PERSON] до суду не надано. Відповідно до копії паспорту [PERSON] , її зареєстрованим місцем проживання є: [ADDRESS] . Доказів на підтвердження зареєстрованого місця проживання [PERSON] суду не надано, з виписки з медичної картки [PERSON] , виданої КНП «ДЦПМСД №3» ДМР, [PERSON] , 21.01.2006 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з характеристики здобувача освіти Вищого професійного училища №17 [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема, мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину. Суд зазначає, що звернення до суду зі заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягнути іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). У [PERSON] є право брати участь у вихованні неповнолітнього [PERSON] як щодо пасинка, з яким вони проживають однією сім`єю, також у заінтересованої особи [PERSON] є право надати [PERSON] довіреність на представництво інтересів дитини [PERSON] , тому заявник у судовому засіданні не надав переконливих доказів на підтвердження мотивів, на підставі яких бажає усиновити неповнолітню дитину. Під час розгляду даної справи у суду виникли обґрунтовані сумніви щодо добровільності усиновлення. Суд вважає, що такими діями заявник намагається приховати, або створити для себе інші правові наслідки, та умови, що пов`язані із усиновленням. Усиновлення повинно мати на меті створення умов для повноцінного розвитку і вихованню дитини, забезпечення найкращих інтересів дитини, а не створення передумов для безперешкодного виїзду за кордон заявника, представництва інтересів дитини в Україні та за кордоном, або звільнення від мобілізації заявника на період воєнного стану. Тобто сам по собі інститут усиновлення не повинен бути формальним та не може підміняти собою та не створювати умови для реалізації прав лише заявника. В даному випадку заявник не довів суду, для чого саме він має намір усиновити дитину, якій виповнилось 16 років, і вони й так тривалий час проживають разом та існують як сім`я. В судовому засіданні заявник не надав чітких і переконливих тверджень про дійсні наміри усиновлення. Замість слів про любов до дитини, взаємну повагу, намір утримувати та виховувати, суду було повідомлено, що усиновлення буде зручним для заявника і дитини, і це дозволить представляти інтереси дитини, доки мати буде за кордоном. Проте усиновлення не може мати таких цілей, як представництво дитини, оскільки представництво може бути здійснено на підставі довіреності, або законним представником, в даному випадку - матері. Між тим, мати дитини не повідомила суду місце своєї роботи, не надала відомостей про її майновий стан. Крім того, остання вивезла своїх дітей за кордон, та й сама тривалий час перебувала за кордоном, що може свідчити про тимчасову втрату зв`язків із сином [PERSON] . На цьому фоні усиновлення [PERSON] . [PERSON] може негативно позначитись на стосунках у сім`ї та призвести до емоційного дискомфорту дитини. Суд також бере до уваги, що всі документи та докази, наявні у справі, зібрані поспіхом. Сторони мешкали тривалий час разом без реєстрації шлюбу та без усиновлення дитини, проте лише у 2022 - му році вирішили укласти шлюб та усиновити дитину. При цьому часові рамки укладання шлюбу (у березні 2022) та подання документів на усиновлення у травні-червні 2022 року, може свідчити про відсутність добровільності усиновлення. При цьому суд забезпечує охорону, захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав та створює умови для реалізації особою певних прав. Судовий захист не може існувати для захисту фіктивних, мнимих та штучних судових проваджень, які провадяться з іншою метою. Зважаючи на викладене, суд відхиляє висновок Управління - служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, оскільки в його основу покладено дослідження лише побутових умов проживання та майнового стану заявника, проте не перевірено дійсні обставини усиновлення та не з`ясовано добросовісність та мету усиновлення. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимога про усиновлення заявлена передчасно та формально, і таке усиновлення не буде сприяти забезпеченню найкращих інтересів дитини, тому заява визнається судом та складом присяжних необґрунтованою, а відтак задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed