Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Заявники 27 вересня 2022 року звернулися до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування заяви вказали, що фактично сім`я припинила своє існування більше року тому. Між заявниками досягнуто згоди стосовно батьківських прав, укладено відповідні договори. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року відкрито провадження по цивільній справі окремого провадження за заявою [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу за заявою подружжя. Визначено справу розглядати за правилами окремого провадження. Відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] та [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В судове засідання 28 жовтня 2022 року заявники не з`явились, сповіщались належним чином. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Київський відділ реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції склав відповідний актовий запис №641 від 14.08.2010 року. Під час шлюбу, а саме [INFO] у заявників народився син [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції. [PERSON] та [PERSON] 23 вересня 2022 року уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. В разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. 4. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. В ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають в договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. З поданої [PERSON] та [PERSON] заяви про розірвання шлюбу вбачається, що між ними досягнута згода щодо визначення місця проживання неповнолітньої дітини після розірвання шлюбу, участі в забезпеченні умов їх життя і участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved