Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

05 жовтня 2022 року до суду надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 19 листопада 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2015 року народження та донька [PERSON] , 2020 року народження. Діти проживають біля відповідачки. Спору про визначення місця проживання дітей немає. Питання про утримання дітей сторони вирішили самостійно, як і питання про розділ майна. В даний сторони припинили спільне проживання, проживають окремо. Причиною стало те, що сім`я фактично розпалася. В сім`ї створилися неможливі умови для спільного проживання. Постійні сварки та скандали зруйнували почуття та сім`я існує тільки формально. [PERSON] вказує, що у нього з [PERSON] абсолютно різні погляди на життя та спільне проживання. Подальше збереження сім`ї неможливе. Вважає, що вони пройшли шлях розриву і примирення, але це не дало ніяких результатів та змін у відносинах, а тому примирення вже неможливе. Враховуючи наведені вище обставини [PERSON] просить розірвати шлюб між ним і [PERSON] . Ухвалою суду від 13 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив розглянути справу без його участі. Додатково вказав, що позов підтримує та миритися з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Додатково зазначила, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити набуте у шлюбі прізвище " [PERSON] ". Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3\~ст.211 ЦПК України\~право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 19 листопада 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Виконкомі Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, за актовим записом №24. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.05.2015 Виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 7). [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.07.2020 Виконавчим комітетом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 8). Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги визнала повністю. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення, а також враховуючи небажання відповідача змінювати набуте при реєстрації шлюбу прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити відповідачу прізвище « [PERSON] » Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до\~ст.141 ЦПК України. За змістом\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач не просить стягувати з відповідача понесені ним судові витрати, суд дійшов висновку, що судові витрати варто залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved