Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач) звернулася до суду з вищевказаним позовом до Липовецької міської\~ради Вінницької\~області (далі - відповідач), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження остання не зробила на випадок своєї смерті. [PERSON] , будучи дочкою спадкодавця, а відтак спадкоємцем першої черги спадкування спадщину прийняла, в силу діючого на час її відкриття законодавства, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, утім нотаріальних актів не отримала. [INFO] [PERSON] померла. Позивач, будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом, як рідна дочка спадкодавця, спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту, інші спадкоємці: донька та син спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування відмовилися, подавши нотаріусу заяви за місцем відкриття спадщини, відтак позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , що увійшов до складу спадкової маси, який [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , позивач позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ на вказане майно відсутній, у зв`язку із чим нотаріусом відмовлено у видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзив, утім за підписом заступника міського голови Дужого В., направлено заяву до суду, відповідно до якої останній вказав про визнання позовних вимог, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника органу місцевого самоврядування. Ухвалою суду від 02.09.2022 було відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, за клопотанням позивача витребувано з нотаріальних установ матеріали спадкових справи до майна померлих спадкодавців. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно й безпосередньо оцінивши зібрані в справі докази, встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів спадкової справи №620/2000 встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористалась дочка спадкодавця [PERSON] , в підтвердження чому надано свідоцтво про народження та відповідно про укладення шлюбу (а.с.4, 5 Спадкової справи), спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, на що вказує довідка видана Липовецькою міською радою 15.06.2022 за №451 (а.с.9), відповідно до якої зазначено, що [PERSON] впродовж шести місяців після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , проводила ремонт в будинку, обробляла присадибну земельну ділянку біля житлового будинку по [ADDRESS] , та вступила у володіння та управління спадковим майном. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка спадщину прийняла, відтак вона їй належить з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина. Із матеріалів спадкової справи №82/2012 встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористалась позивач [PERSON] , будучи дочкою спадкодавця, в підтвердження чому надано свідоцтво про народження та відповідно про розірвання шлюбу (а.с.11, 12 на звороті Спадкової справи), інші спадкоємці: донька та син спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від права на спадкування відмовилися, подавши нотаріусу заяви відповідного змісту (а.с.3 Спадкової справи), отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері в порядку спадкування за законом, отож спадщина їй належить з моменту відкриття. Постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори від 11.08.2022, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача. Постанова мотивована тим, що [PERSON] претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , який увійшов до складу спадкової маси після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак заявником не надано правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомості. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 зазначено, що у разі неможливості оформлення спадкових прав у нотаріуса особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як убачається із довідки Липовецької міської ради №201 від 04.11.2022, яка видана на підставі записів по господарських книг за 1996-2000 роки, [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до рішення №18 Лозуватської сільської ради від 04.12.2015, вирішено перейменувати [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до інформації наданої КП «ВООБТІ» від 29.07.2022 за №53 (а.с.13) слідує, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №229 станом на 31.12.2012, реєстрація права власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] не проводилась. Вказаний об`єкт нерухомості відповідно до технічного паспорта виданого КП «Вінницьке ООБТІ» Липовецький районний структурний підрозділ (а.с.18-20) збудований був в 1957 році. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 3\~ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Крім цього, суд враховує, що спірний житловий будинок побудовано спадкодавцем до 05.08.92 року, а в силу приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~виникнення права не залежало від державної реєстрації відповідно до норм діючого законодавства, отож спадкодавець набув у встановленому законом порядку у власність вказаний об`єкт нерухомого майна, що підтверджується відповідним документом. Встановлені обставини свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] , спадщину прийняла, у тому числі у виді об`єкту, що є предметом спору, який увійшов до спадкової маси, що остання прийняла після смерті своєї матері [PERSON] , отож вказаний об`єкт нерухомості належить позивачеві з моменту відкриття спадщини, утім в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом. Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved