Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

26.07.2022 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 27.11.1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 226. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 27.11.1999 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 226. Під час шлюбу у подружжя народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є те, що спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісність характерів. На час подання позову сторони проживають окремо один від одного. Спільне проживання та ведення між ними спільного господарства припинено, подружніх стосунків з відповідачем позивач не підтримує; подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає; шлюб носить формальний характер. Примирення між сторонами неможливе. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі; позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; відзив на позов не подала; подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі; позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 27.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 27.11.1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 226, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 26.07.2022 року Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач погоджується з вимогами про розірвання шлюбу, позов визнає. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін. Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 992 грн. 40 коп. у відшкодування судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: approved