Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що 03.01.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди на шлюб і сім`ю. З 03.07.2022 вони припинили спільне проживання та ведення господарства, проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просила шлюб розірвати. Дитину залишити на проживання з нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 03.01.2006 року, сторони 03.01.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2 (а.с. 6). Від даного шлюбу у подружжя народилася дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03.01.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис за № 2, слід розірвати. Неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з матір`ю [PERSON] . Задовольняючи позов [PERSON] суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved