Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № ML-007/643/2006 від 15.08.2006 р. в розмірі 128565,12 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 92096,42 гривні, заборгованість по відсоткам в розмірі 36468,70 доларів США; заборгованість за Кредитним договором № ML-007/158/2007 від 17.09.2007 р. в розмірі 23783,21 доларів США, з яких заборгованість за кредитом в сумі 16712,56 доларів США, заборгованість по відсоткам в сумі 7070,65 доларів США, а також судові витрати у справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-007/643/2006 від 15.08.2006 р. , відповідно до умов якого Банк надав відповідачу Кредит в розмірі 94000 доларів США із встановленою плаваючою відсотковою ставкою 3,49% +FIDR. За умовами п.1.1 ч.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому Договорі. В подальшому між Банком та відповідачем укладались Додаткові договору до Кредитного договору, відповідно до яких змінювався розмір процентної ставки та графік платежів. Оскільки Позичальник належним чином не виконав умови Кредитного договору Банк посилається на те, що станом на 04.04.2017 р. у [PERSON] виникла заборгованість за Кредитним договором № ML-007/643/2006 від 15.08.2006 р. в розмірі 128565,12 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 92096,42 гривні, заборгованість по відсоткам в розмірі 36468,70 доларів США. Крім того, позивач зазначає, що 17.09.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № ML-007/158/2007, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 35000 доларів США із встановленням відсоткової ставки в розмірі12,49 % + FIDR. Позичальник також не виконав свої зобов`язання належним чином за даним Договором в зв`язку з чим станом на 31.03.2017 р. у нього виникла заборгованість в розмірі 23783,21 доларів США, з яких заборгованість за кредитом в сумі 16712,56 доларів США, заборгованість по відсоткам в суму 7070,65 доларів США. В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитними договорами Банк просить суд стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку. 10.10.2017 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи на те, що Банк не надав до суду первинні документи видачі кредиту, відкриття рахунку на ім`я [PERSON] , видачі готівкових коштів, а отже не довів, що Кредитний договір є укладеним. Представником позивача подано відповідь на відзив, згідно з яким зазначає, що видача кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами та випискою по рахунку позичальника. Перерахування коштів здійснювалось на підставі заявою позичальника. 13.02.2019 р. судом вирішено питання про закриття підготовчого провадження. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність представника Банку та надана згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся у спосіб, передбачений ст.128 ЦПК України, судова повістка, надіслана відповідачу повернулась в зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання. Судова повістка представнику відповідача була вручена належним чином. В зв`язку з відсутністю доказів про поважність причин неявки відповідача та його представника, повідомленого належним чином про місце і час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України, за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-007/643/2006 від 15.08.2006 р. Відповідно до п.2 ч.1 Кредитного договору сума Кредиту, що надається Банком, становить 94000 доларів США. Сторони погодили, що кредит надається для придбання нерухомого майна, на строк до 15.08.2031 року. Крім того, згідно з п.3 ч.1 Кредитного договору сторони узгодили розмір відсоткової ставки, який становить 3,49% +FIDR. Повернення Кредиту відповідно до умов договору повинно було відбуватись шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів, відповідно до встановленого Порядку та погодженого сторонами графіку. За умовами п.1.1 ч.2 Кредитного договору Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у цьому Договорі. 11.03.2009 р., 31.08.2010 р., 17.09.2012 р., 10.04.2013 р. між сторонами були укладені Додаткові договори до Кредитного договору, відповідно до умов яких сторони змінювали розмір фіксованої та плаваючої процентної ставки та графік внесення платежів. Крім того, судом встановлено, що 17.09.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] укладено Кредитний договір № ML-007/158/2007, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 35000 доларів США із встановленням відсоткової ставки в розмірі 12,49 %. Кредит надавався на проведення ремонту нерухомого майна з встановленим строком повернення до 17.09.2015 р. 11.03.2009 р., 31.08.2010 р., 17.09.2012 р., 10.04.2013 р. між сторонами були укладені Додаткові угоди до даного Кредитного договору, відповідно до яких змінювався розмір фіксованої та плаваючої процентної ставки та графік платежів. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання за Кредитними договорами, надавши Позичальнику кредитні кошти, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками по рахунку відповідача (а.с.132-165). Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов`язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняття кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, Позичальник належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами. Станом на 04.04.2017 р. у [PERSON] виникла заборгованість за Кредитним договором № ML-007/643/2006 від 15.08.2006 р. в розмірі 128565,12 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 92096,42 гривні, заборгованість по відсоткам в розмірі 36468,70 доларів США. Відповідно до розрахунку станом на 31.03.2017 р. у [PERSON] виникла заборгованість за Кредитним договором № ML-007/158/2007в розмірі 23783,21 доларів США, з яких заборгованість за кредитом в сумі 16712,56 доларів США, заборгованість по відсоткам в суму 7070,65 доларів США. Станом на момент розгляду справи в порушення вимог ст.81 ЦПК України стороною відповідача не надано доказів, що підтверджують виконання Позичальником своїх зобов`язань належним чином. Оскільки в ході судового розгляду знайшов свого підтвердження факт отримання відповідачем кредитних коштів, зважаючи на невиконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором, суд, враховуючи положення чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, їх доведеність належними та достатніми доказами, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне в зв`язку з задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved