Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

01.08.2022 року представник заявника [PERSON] , яка здійснює свої повноваження на підставі довіреності від 04.02.2020 року (а.с.17), звернулася до суду із заявою та просить\~встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , зі [PERSON] більше п`яти років до смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай). Спадкоємець померлої - [PERSON] , з 1970 року мешкав зі спадкодавцем та звернувся до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус йому відмовив у зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує родинні відносини спадкодавця та спадкоємця. Заявник народився [INFO] в с.Криничне в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , але його мати померла дуже рано, а батько одружився вдруге. Він уклав шлюб з [PERSON] 17 червня 1980 року, та на той час подружжя вже сумісно мешкало 10 років. Заявник, його батько, мачуха та сім`я мешкали сумісно багато років. Батько заявника - [PERSON] , помер [INFO] , на дату смерті [PERSON] з ним були зареєстровані та мешкали дружина [PERSON] , син [PERSON] та сім`я сина. На день смерті [PERSON] з нею за вищевказаною адресою мешкали [PERSON] , син її чоловіка, та сім`я сина, тобто з заявником спадкодавець мешкала однією сім`єю 30 років до її смерті. Встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання та оформлення спадщини, тому представник звертається до суду з цією заявою. 19.10.2022 року представник заявника [PERSON] надала суду додаткові письмові пояснення з приводу заявлених вимог, а саме що на момент смерті [PERSON] діяв Цивільний кодекс Української РСР 1963 року, а з 1 січня 2004 набрав чинності Цивільний кодекс, прийнятий 16 січня 2013 року, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень якого, Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася. Але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Заявник вважав померлу своєю матерію, так як після смерті його рідної матері, вона замінила йому мати. Після смерті [PERSON] саме він прийняв спадщину шляхом вступу в управління майном, інших спадкоємців померла не має. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, вимоги зазначені в заяві підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , про що було зроблено актовий запис про смерть №65 та на його підставі 18.08.2000 року було видано Криничненською сільською радою свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне», розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом серії РН № 721534, виданим 21.04.2003 року головою Болградської районної державної адміністрації, тобто вже після смерті [PERSON] (а.с.7). Так, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно (а.с.5). [PERSON] , батько заявника, 17.06.1980 року уклав шлюб вдруге з [PERSON] та після шлюбу її прізвище було змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17.06.1980 року Криничанською (Криничненською) сільською радою (а.с.8), тобто судом встановлено, що померла з 1980 року стала мачухою заявнику офіційно. Батько заявника [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 13 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.9), та відповідно до довідки №133, виданої 04.02.2020 року Криничненською сільською радою Болградського району, на день його смерті з ним в будинку по [ADDRESS] проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] та члени сім`ї сина (а.с.10). Відповідно до довідки №134, виданої 04.02.2020 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області [PERSON] з 1970 року по день смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.11), довідка сільської ради №06 від 09.01.2022 року свідчить про те, що вищезазначене домоволодіння відповідно до погосподарської книги №2 станом на 14.04.1991 року відносилося до колгоспного двору та в ньому були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші, тобто судом встановлено до у 1991 році спадкодавець [PERSON] та заявник проживали в одному будинку (а.с.12). Як встановлено з довідки №396, виданої 16.12.2019 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, до складу сім`ї [PERSON] відповідно до записів з погосподарської книги за 1996-2000 років входила [PERSON] , яка померла [INFO] та на день її смерті заявник проживав разом з нею (а.с.13). Також судом досліджено довідку № 397 від 16.12.2019 року, відповідно до якої [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , з 1970 року по день смерті [INFO] (а.с.14). Факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до дня її смерті підтвердився належними та допустимими доказами. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті мачухи, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори Лєсогорова Д.О., але постановою від 17.06.2022 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину з законом на вищезазначену частку (пай), так як заявник не довів факта проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем (а.с.16). Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюються у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Нотаріус не має можливостей для того, щоб безспірно встановити зазначені обставини. Слід зазначити, що факт спільного проживання однією сім`єю можна встановити лише після 1 січня 2004 року (після набуття чинності ЦК). Право на спадкування за законом осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю, будучи вперше закріпленим ЦК України, разом з тим може поширюватись на відносини, які виникли у зв`язку з відкриттям спадщини до вступу в силу ЦК України. Так, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, але не була ніким із спадкоємців прийнята до настання цього терміну, то за умови прийняття судом рішення про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом принаймні п`яти років до часу відкриття спадщини, такі особи матимуть право на спадкування, незважаючи на те, що факти відкриття спадщини і проживання однією сім`єю мали місце під час дії Цивільного кодексу УРСР. Такий висновок випливає із змісту абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з яким правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Частиною другою статті 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Варто звернути увагу на ту обставину, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264ЦК України). До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо (пункт 21постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Аналогічне вбачається із роз`яснень, викладених в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», згідно яких, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Матеріалами справи наявність спору, інших спадкоємців окрім [PERSON] або будь-яких фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб не встановлено, так як з наявних в матеріалах справи довідок вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняв тільки пасинок [PERSON] . Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що він проживав зі [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі наведеного, суд

Outcome: approved