Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, поновлення іпотеки та обтяження. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором №8/2007/840-к/809-Н від 02.03.2007 укладеним мiж [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за договором іпотеки № 890/1-Н від 02.03.2007 року, укладеним мiж [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Відповідно до умов договору іпотеки № 490/1-Н від 28.09.2006 року предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . З інформаційної довідки стало відомо, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2016 по цивільній справі № 202/6198/15-ц, провадження №2/0202/909/2016 було припинено обтяження на предмет іпотеки, а право власності на предмет іпотеки було зареєстровано за [PERSON] . В подальшому 19.05.2016 мiж [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . 26.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Наголошував, що відповідно до наданої відповіді суду, цивільна справа в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не зареєстрована та не перебувала. Отже, рішення суду на підставі якого було припинено обтяження на предмет іпотеки та перереєстровано право власності на іншу особу, підроблено. В ході протиправних дій невідомих осіб було перереєстровано право власності на без згоди іпотекодержателя та кредитора, тим самим було здійснено порушення прав кредитора та іпотекодержателя щодо унеможливлення стягнення з боржника грошових коштів шляхом звернення стягнення на майно. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» позов підтримав та просив задовольнити. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. надала заяву про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір № GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги. За умовами даного договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором №8/2007/840-к/809-Н від 02.03.2007, який укладено мiж [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» та договорами забезпечення, у тому числі за договором іпотеки № 890/1-Н від 02.03.2007 року, який укладено мiж [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». Відповідно до умов договору іпотеки № 490/1-Н від 28.09.2006 предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 272046906 від 27.08.2021 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2016 по цивільній справі № 202/6198/15-ц, провадження №2/0202/909/2016 було припинено обтяження на предмет іпотеки, а право власності на предмет іпотеки було зареєстровано за [PERSON] . 19.05.2016 мiж [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., зареєстровано за реєстровим №260. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29666972 від 19.05.2016, номер запису про право власності: 14573446. 26.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В., зареєстровано за реєстровим № 3402. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 33183918 від 26.12.2016, номер запису про право власності: 18307973. Згідно листа Індустріального районного суду м. Дніпропетровська вих. № 7972/2021 від 19.05.2021 та відомостям автоматизованої системи документообігу суду цивільна справа № 202/6198/15-ц у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не перебувала та рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2016 по справі № 202/6198/15-ц відповідно не приймалось. Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку». Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно визначено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет iпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Без згод іпотекодержателя було припинено іпотеку та обтяження на предмет іпотеки, що призвело до порушення права іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За положеннями частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). На підставі частини третьої статті 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. П.п. 3.2.1. договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець має право володіти і користуватися предметом іпотеки відповідно до його призначення. П.3.1.11. договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель не має право розпоряджатись (в т.ч. відчужувати), передавати предмет іпотеки в, лізинг, оренду тощо, знищувати, змінювати правовий статус предмета іпотеки, передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку без згоди іпотекодержателя. Враховуючи, що іпотеку та обтяження припинено без згоди іпотекодержателя, на підставі рішення суду по справі, яка не перебувала в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, відповідачі набули право власності на нерухоме майно без достатніх правових підстав, договори купівлі-продажу мають бути визнані недійсними із скасуванням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації прав власності за відповідачами, а тому позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 11 350 грн.

Outcome: approved