Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі ТОВ ФК ««Кредит-Капітал») Суприкіна О.Ю. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 15.10.2019 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Кредит» (далі ТОВ «Глобал Кредит» укладено кредитний договорі №001/19/180636, згідно умов якого [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 2 400,00 грн. на засадах строковості, зворотності та платності, що передбачені кредитним договором. Відповідно п. 2.1 Договору №001/19/180636 строк дії договору становить 15 діб, з 15.10.2019 по 30.10.2019. ТОВ «Глобал Кредит» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит на потрібну їй суму. Проте умови договору останньою виконанні не були, а тому станом на 11.05.2021 сума заборгованості склала 8385,60 грн., з яких: 2 400,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 5 987,60 грн. 29.01.2021 року між ТОВ «Глобал Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №ГЛ/29-01 від 29.01.2021, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за договором №001/19/180636 від 15.10.2019. На підставі викладеного представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №001/19/180636 від 15.10.2019 в розмірі 8385,60 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.09.2022 відкрито провадження у справи та розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Представник позивача ТОВ ФК ««Кредит-Капітал» Суприкіна О.Ю. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Відзив на позовну заяву отримано 20.10.2022 про те правом надання відповіді на відзив не скористалась. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила суд розгляд справи провести за участі її представника - адвоката Кривенко І.М. Позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Кривенко І.М., яка була присутня у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Надала до суду відзив на позовну заяву, який підтримала у судовому засіданні та заперечуючи проти позовних вимог суду пояснила, що матеріали справи мають суперечливі між собою розбіжності у доказах. Оскільки відповідно довідки про ідентифікацію, особу [PERSON] ідентифіковано шляхом відправлення ідентифікатору на номер телефону в якій дата та час відправки зазначені 15.10.2019 о 13:56:00, тоді як відповідно ордеру на виплату кредиту зазначено «дата платежу» -2019 -10-15 13:55:58. Тобто, з наведеного слідує, що платіж (перерахування коштів) в розмірі 2 400,00 грн. здійснено раніше, ніж було ідентифіковано особу [PERSON] одноразовим ідентифікатором за допомогою «смс-коду». Представником позивача суду не надано жодного первинного документа, що міг би підтвердити факт видачі [PERSON] кредиту в розмірі 2 400,00 грн. та наявну суму заборгованості станом на дату подання позову. За відсутності платіжного доручення, банківської квитанції з зазначенням всіх обов`язкових реквізитів у останній, є не доведеним той факт, що [PERSON] отримала від ТОВ «Глобал Кредит» (правонаступником, якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») кредитні кошти в розмірі 2 400,00 грн., оскільки виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням лише виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Крім того, представником позивача до суду не було надано розрахунок заборгованості за договором фінансового кредиту № №001/19/180636 від 15.10.2019 через, що є неможливим перевірити та встановити з чого саме складається заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 5985,60 грн. та як саме була нарахована ця сума, чи взагалі було сплачено грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. До того ж, за відсутності детального розрахунку не можливо встановити чи відповідає нарахована сума заборгованості умовам кредитного договору. Також, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було вчинено виконавчий напис на договорі №001/19/180636 від 15.10.2019, який рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню. Про що, представник позивача у позовній заяві зовсім нічого не зазначив. Період стягнення де співпадає з вимогами даного позову, однак з невідомих підстав сума є різною. Долучена до позовної заяви претензія ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яка була адресована [PERSON] останній направлена не була, це також підтверджується відсутністю доказів направлення листа засобами поштового зв`язку. Відзив з додатками на позовну заяву долучено до матеріалів справи. Суд, дослідивши письмові докази у справі, відзив з додатками на позовну заяву, вислухавши думку представника відповідача, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, які ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовну в повному обсязі, виходячи з наступного. З матеріалів цивільної справи слідує, що 15.10.2019 між ТОВ «Глобал Кредит» та [PERSON] укладено договір фінансового кредиту №001/19/180636, за умовами якого остання отримала на 15 днів кредит у розмірі 2400,00 грн. Відповідно п. 2.1 договору строк дії договору 15 діб, з 15.10.2019 по 30.10.2019 включно. 29.01.2021 року між ТОВ «Глобал Кредит» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №ГЛ/29-01 від 29.01.2021, згідно умов якого ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . Договір укладений в електронній формі та підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон), згідно статті 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частино третьої статті 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта стаття 11 Закону). Згідно із частини шостої статті 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до пункту шостого частини першої статті 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. В матеріалах справи міститься довідка про ідентифікацію, у відповідності до якої клієнт [PERSON] , з якою укладено договір № 001/19/180636 від 15.10.2019, ідентифікована ТОВ « Глбал Кредит» (правонаступником якого є ТОВ ФК «Кредит Капітал». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 0982, час відправлення 15.10.2019 о 13:56:00, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор 097 287 76 71. До того, представником позивача ТОВ ФК «Кредит Капітал» до позову долучено ордер на виплату кредиту [PERSON] в якому зазначено «дата платежу» - 2019 -10-15 о 13:55:58. Суд, погоджується з твердженнями представника відповідача - адвоката Кривенко І.М. стосовно того, що вище наведені докази є суперечливими між собою, оскільки зі змісту останніх слідує, що перерахування коштів за договором фінансового кредиту №001/19/180636 від 15.10.2019 в розмірі 2 400,00 грн. відбулося раніше, а ніж особа надала відповідь на пропозицію щодо укладення електронного договору, що є порушенням Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, однією з обов`язкових умов кредитного договору є обов`язок фінансової установи надати грошові кошти позичальнику. В порушення викладеного матеріали справи не містять документального підтвердження того, що ТОВ « Глобал Кредит» (правонаступником якого є ТОВ ФК «Кредит - Капітал») надав грошові кошти [PERSON] на виконання умов договору фінансового кредиту №001/19180636 від 15.10.2019. Тоді, як згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини першої статті 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Частинами третьою та шостою статті 8 Закону встановлено, що: відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів; керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку. Враховуючи п. 2.1.1. «Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України», затвердженого постановою Національного банку від 30.12.1998, №566, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. Первинні документи, як у паперовій формі, так і у вигляді електронних записів повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання документа; назву підприємства (банку), від імені якого складений документ; місце складання документа; назву отримувача коштів; зміст операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; суму операції (цифрами та прописом). Сума операції може бути відображена цифрами за відсутності на документі суми прописом, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку України; номери рахунків; назву банку (отримувача та платника коштів); посади та підписи осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення (підтвердження підпису на документі в електронному вигляді здійснюється за допомогою електронного коду працівника або електронного підпису). Правова позиція щодо необхідності дослідження судами саме первинних документів в справах про стягнення кредитної заборгованості знаходить відображення у постанові Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 30.01.2018 р. у справі №161/16891/15-ц, в якій Верховний Суд погодився з позицією судів попередніх інстанцій стосовно того, що: позивач, у порушення вимог частини першої статті 60 ЦПК України в редакції Кодексу, що діяла на час розгляду справи, не довів належними доказами (первинними документами, оформленими відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність») наявність заборгованості у відповідача перед банком; виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, який би доводив обґрунтованість вимог позивача. Так, відповідно до змісту частини першої\~статті 1050 ЦК України\~з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Отже, за відсутності платіжного доручення, банківської квитанції з зазначенням всіх обов`язкових реквізитів у останній, суд дійшов висновку про не доведення представником позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» того факту, що [PERSON] було перераховано та вона отримала від ТОВ «Глобал Кредит» (правонаступником, якого є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») кредитні кошти в розмірі 2 400,00 грн. Відповідно до пункту 5.6 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням лише виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка з особового рахунку [PERSON] не може підтверджувати наявність кредитної заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку, відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, суд бере до уваги те, що представником відповідача - адвокатом Кривенко І.М. було долучено до відзиву на позовну заяву рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2022 (справа №216/7575/21), з мотивувальної частини якого слідує, що 14.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий за №38416 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором №001/19/180636 від 15.10.2019 року в розмірі 9315,60 грн. Вище наведеним рішенням суду, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, який було вчинений 14.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрований в реєстрі за №38416 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», заборгованість за кредитним договором №001/19/180636 від 15.10.2019 року в розмірі 9315,60 грн. При цьому, представником позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у позовній заяві про ці обставини суд не повідомлено, копію рішення суду до позову також долучено не було. Між, тим з мотивувальної частини рішення суду від 06.05.2022 у справі №216/7575/21 слідує, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складала 9315,60 грн., однак з позовною вимогою представник позивача звернувся до суду в розмірі 8385,60 грн., тобто сума різниця. Про те, оскільки представником позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не надано до суду розрахунку заборгованості за договором фінансового кредиту № №001/19/180636 від 15.10.2019, це позбавляє суд можливості перевірити та встановити з чого саме складається заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 5985,60 грн., як була нарахована сума боргу, чи було сплачено грошові кошти в рахунок погашення заборгованості. До того ж, за відсутності детального розрахунку не можливо встановити чи відповідає нарахована сума заборгованості умовам договору фінансового кредиту укладеного між [PERSON] та ТОВ «Глобал Кредит». Згідно із частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Системний аналіз норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що обставини якими представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовує свої вимоги підлягають доказуванню та не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Під час розгляду справи сторонам судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи та отримання доказів і надання\~їх суду.\~Разом з тим,\~обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» не надала належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів викладених у позовній заяві. Тоді як, представником відповідача адвокатом Кривенко І.М. спростовано доводи викладені у позовній заяві та містилися у матеріалах цивільної справи, шляхом надання відзиву на позовну заяву, з долученими доказами до нього та наданими поясненнями у судовому засіданні. Отже, аналізуючи встановлені судом фактичні обставини, в контексті наведених норм законодавства та положень актів, які є обов`язковими для виконання сторонами спору, суд доходить до переконання, що представником позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» у порушення статті 81\~ЦПК України не доведено заявлених позовних вимог. Таки чином, суд прийшовши висновку про недоведеність представником позивача ТОВ ФК «Кредит Капітал» позовних вимог, а тому відмовляє в задоволенні позову з цих підстав. У відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні представник відповідача адвокат Кривенко І.М. просила суд стягнути з ТОВ ФК «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у даній справі. Так, згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою\~статті 137 ЦПК\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною (постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі 755/9215/15-ц). Як вбачається із матеріалів справи до відзиву на позовну заяву адвокатом долучено Договір про надання правової допомоги від 04.10.2022, укладений між адвокатом Кривенко І.М. та Бєляєвою О.В. Розділом 3 даного договору сторонами обумовлено, що остаточний розмір гонорару за надання правничої допомоги складає 4 000,00 грн. Також, на підтвердження адвокатом Кривенко І.М. наданих юридичних послуг, надано акт виконаних робіт від 15.10.2022 та квитанцію № 14 від 15.10.2022, що є підтвердженням понесених витрат [PERSON] на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Від представника позивача ТОВ ФК «Кредит-Капітал» клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу до суду не надходило. Суд вважає, що розмір витрати на правничу допомогу 4000,00 грн., є співмірним виконаній роботі адвоката, не є завищеним, а тому підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved