Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] . звернуласЯ до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 01 березня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття. 27 березня 2019 року заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми змінено спосіб стягнення аліментів, визначеного рішенням суду від 15\~квітня 2015 року та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3000\~грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що з 2018 року нормальне спілкування з відповідачем було втрачено, життям сина він не цікавиться та не приймає участі в його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться його здоров`ям. [PERSON] не спілкується з вчителями, не бере участі в батьківських зборах. Батько свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує медичного догляду, лікування дитини. Відповідач не спілкується із сином в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення [PERSON] , не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню [PERSON] загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Вказує, що жодних перешкод у спілкуванні дитини з батьком нею не чинилося. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 25 липня 2022 року. 25 липня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 07\~вересня 2022 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13\~жовтня 2022 року. 13\~жовтня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 31 жовтня 2022\~року у зв`язку із неявкою відповідача. В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради подала висновок органу опіки і піклування про можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, повідомила, що відповідач аліменти не сплачує, не приймає участі у вихованні сина дуже давно. Акіму було 6 років коли батьки розлучилися. Перший рік батько спілкувався з сином, але поступово припинив спілкування з сином, а фінансово не допомагає зовсім. В цьому році телефонував сину на День народження, пообіцяв надіслати кошти, однак, гроші не скинув. Років 4 вони зовсім не спілкуються. У сина образа на батька через те, що він не спілкується з ним. Свідок [PERSON] , яка є хрещеною [PERSON] , повідомила, що весь час після розлучення з 2010-2011 років вона не спостерігала відповідача поруч з сином. Акім казав, що батько йому не телефонує, не цікавиться. До них додому він не приходив, не грався, не забирав зі школи. Акім говорив, що батько йому не телефонує. Не пам`ятає, чи вітав відповідач сина з Днем народження. Акім про батька багато не розказує, оскільки батька в його житті не має. Про позов син знає. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 199 (а.с. 5). Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до його повноліття, і постановлено аліменти виплачувати матері дитини [PERSON] (а.с. 7). Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2019 року змінено спосіб стягнення аліментів, визначеного рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15\~квітня 2015 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили (а.с. 8-9). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 липня 2021 року оголошено розшук боржника [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] за останнім відомим місцем проживання: [ADDRESS] до виконання зобов`язань у виконавчому провадженні №\~59124469 з примусового виконання виконавчого листа № 591/6772/18, виданого 03\~травня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу набрання рішенням суду законної сили (а.с. 10-11). Згідно з довідкою Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №\~8 Сумської міської ради від 06 червня 2022\~року №\~59 [PERSON] , [INFO] , є учнем 8-Б класу Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №\~8 Сумської міської ради з 10 січня 2022 року. Батько учня [PERSON] не спілкується з вчителями, не бере участі в батьківських зборах (а.с. 14). Згідно характеристики з місця навчання дитини [PERSON] володіє матеріалом на середньому та початковому рівні, навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Має довільну змішану пам`ять, посередньо запам`ятовує навчальний матеріал. Не виявляє зацікавленості до навчання, на уроках не активний, домашні завдання виконує не завжди. Має добрий загальний розвиток. За другий семестр має 5 днів пропусків занять без поважних причин. Скромний, мовчазний, сором`язливий, добрий. Підтримує дружні відносини з усіма учнями. Мати приділяє належну увагу вихованню сина (а.с. 15). Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №\~2» Сумської міської ради від 08 червня 2022 року №\~573/05-21 виключно мати супроводжує дитину на прийом з приводу щорічних планових медоглядів та щеплень (а.с. 17). Відповідно до довідки Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 08\~червня 2022\~року за №\~13/23499 розмір заборгованості по аліментам [PERSON] за період з 03 травня 2019 року по 01 червня 2022 року становить 113800 грн (а.с.\~19). Відповідно до висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 18\~жовтня 2022 року за № 27.1-26/1508 орган опіки та піклування вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11\~липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. На підставі наведених норм права та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що знайшли своє підтвердження матеріалами справи обставини щодо умисного ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків, так як останній не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не цікавиться розвитком дитини та станом її здоров`я. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, має заборгованість зі сплати аліментів, грошей у добровільному порядку на утримання і лікування дитини не надає. Як пояснив в судовому засіданні представник третьої особи органу опіки і піклування, ними не з`ясовано думку [PERSON] по даній справі у зв`язку з відсутністю контактних даних та засобів зв`язку відповідача. За висновком управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 18 жовтня 2022\~року за № 27.1-26/1508 орган опіки та піклування визнав можливим позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини, на думку суду, свідчать про свідоме нехтування відповідачем до виконання ним своїх батьківських обов`язків, про відсутність інтересу до дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 грн 40\~коп. (2481 грн * 0,4) (а.с. 22а). На підставі викладеного,

Outcome: approved