Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить: -визнати за нею право власності на 1/2 частки житлового будинку та прибудинкових споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; -визнати\~за нею\~право власності\~на 1/2 земельної ділянки площею 0,1500га з цільовим призначенняя для ведення особистого селянського господарства, розміщеної за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ; -визнати\~за нею\~право власності\~на 1/2 земельних ділянок площею 2,6119га та 0,3332 га, цільове призначення вля введення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщених за адресою Київська область, Броварський район, Семиполківська сільська рада. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: будинок за [ADDRESS] , право власності підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 281168665 від 26.10.2021р.; земельну ділянка площею 0,1500 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розміщеної за адресою: [ADDRESS] , право власності підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯК №943255; 2 земельні ділянки (паї) площею 2,6119 га та 0,3332 га, цільове призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщених за адресою: Київська область Броварський район Семиполківська сільська рада (яка входить на даний до територіальної громади Калитянської селищної ради) що підтверджується державними актами про право власності на земельні ділянки, відповідно серія ЯИ № 881063 та ЯИ №881064 (копії вказаних актів додаються). Мати позивача, [PERSON] була в зареєстрованому шлюбі і проживала разом з своїм чоловіком до його смерті. Вона його пережила і є такою яка прийняла спадщину від чоловіка. Факт прийняття нею спадщини підтверджується довідкою державного нотаріуса № 4146/02-14 від 12.11.2021 року Броварської районної контори Київської області [PERSON] про коло спадкоємців, яка додається. Відповідно цієї довідки про коло спадкоємців, на кожного із них виходить по 1/3 частки із майна спадкодавця - батька. А майно спадкодавця складалось із 1/2 всього майна. Оскільки брат позивача - [PERSON] , який входив до коло вказаних спадкоємців, [INFO] помер, тому не зміг прийняти спадщину від свого батька. За нього її буде приймати його донька - і онука спадкодавця - [PERSON] . В подальшому [INFO] померла мати позивача [PERSON] і відповідно як дружина вищевказаного спадкодавця її батька. Вона (мати) склала заповіт на все своє майно на свою доньку, тобто на позивачку [PERSON] . В установлений законом строк позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, її матері. Проте, державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом, так як спадкодавець за життя не отримала свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на вищевказане майно і вона не подала заяву після смерті свого чоловіка на видачу свідоцтв про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя. Позивачу було рекомендовано звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 06 січня 2022 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 28 січня 2022 року Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області направила до суду копію матеріалів спадкової справи №\~908 до майна померлої [INFO] [PERSON] . 03 червня 2022 року відповідач Калитянська селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та прийняття рішення на розсуд суду. Ухвалою Броварського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] належало наступне майно: -будинок за [ADDRESS] , право власності підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 281168665 від 26.10.2021р. (копія додається); -земельна ділянка площею 0,1500 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розміщеної за адресою: [ADDRESS] , право власності підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серія ЯК №943255; дві земельні ділянки (паї) площею 2,6119 га та 0,3332 га, цільове призначення для введення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщених за адресою: Київська область Броварський район Семиполківська сільська рада (яка входить на даний до територіальної громади Калитянської селищної ради), що підтверджується державними актами про право власності на земельні ділянки, відповідно серія ЯИ № 881063 та ЯИ №881064. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Згідно з довідкою державного нотаріуса № 4146/02-14 від 12 листопада 2021 року Броварської районної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. встановлено, що спадкоємцями до майна померлого [INFO] [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , згідно спадкової справи № 123/2017, які прийняли стадщину, були: -син [PERSON] , який прийняв спадщину за законом заявою від 18.02.2017 року за № 407, який помер [INFO] ; -дружина [PERSON] , яка не подавала заяви на спадщину, але фактично прийняла спадщину (довідка Семиполківської сільської Ради Броварського району Київської області від 04.06.2021 року за № 305), яка померла [INFO] . Дочка [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини заявою від 18 лютого 2017 року № 412 на користь [PERSON] . Заяв про прийняття спадщини на 12.11.2021 року від інших можливих спадкоємців не надходило. Згідно заповіту, посвідчено [PERSON] , секретарем Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області 20 січня 1982 року, зареєстрованого в реєстрі за №7, [PERSON] заповіла все належне їй майно своїй дочці [PERSON] . В установлений законом строк [PERSON] , як спадкоємець за заповітом звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 16.12.2017 р. відкрита спадкова справа № 908/2017. Листом від 03 листопада Броварська районна державна нотаріальна контора відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як спадкодавець за життя не отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя на спадкове майно і вона не подала заяву після смерті свого чоловіка на видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя. Рекомендовано звернутися до суду для оформлення спадкових справ після смерті матері. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частин першої, третьої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із підпунктами 4.14, 4.15, 4.18 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. За нормою частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Честиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абзац 3 частини другої статті 331 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» право на нерухоме майно, які підлягають державні реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положеннями пункту 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України \~від 30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 89\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих доказів встановлено, що спадкодавиця за життя залишила заповіт, яким розпорядилася належним їй майном на випадок смерті на користь своєї дочки [PERSON] . Позивач є спадкоємицею за заповітом, у визначений законом строк звернулася за прийняттям спадщини до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів, то позивач позбавлена можливості набуття права власності на спадкове майно у позасудовому порядку. Право власності [PERSON] на спірне майно підтверджується матеріалами справи. Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved