Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

27 вересня 2022 року позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про\~розірвання\~шлюбу та\~стягнення\~аліментів\~на утримання\~дитини разом з доданими документами,\~ надіслана з Роздільнянського районного суду Одеської області до Великомихайлівського районного суду Одеської області в порядку ст.31 ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що 28 вересня 2000 року вона з [PERSON] уклала шлюб, зареєстрований виконкомом Новоолександрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час спільне проживання виявилось неможливим і вони з грудня 2021 року фактично припинили шлюбні відносини, на теперішній час проживають за різними адресами, поновлювати шлюбні стосунки не збирається, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] », неповнолітнього сина просить залишити проживати з нею. Тому, просить суд шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 вересня 2000 року виконкомом Новоолександрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03, розірвати. Після розірвання шлюбу надалі її іменувати прізвищем " [PERSON] ". Крім того, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2800 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення сином повноліття. 17 жовтня 2022 року вищезазначена позовна заява разом з доданими документами надійшла до Великомихайлівського районного суду Одеської області та визначена для розгляду до провадження судді Ткачук О.Л. в порядку ч. 1 ст.33 ЦПК України. Ухвалою Великомихайлівського районного суду від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, відстрочено [PERSON] сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру за вимогою про розірвання шлюбу в сумі 992 гривні 40 копійок до ухвалення судового рішення по справі. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згодний, майнового спору немає, щодо проживання неповнолітнього сина дітей з матір`ю не заперечує, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у розмірі 2800 грн., до досягнення сином повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 2000 року виконкомом Новоолександрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №03. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч.4 ст.110 СК України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають з грудня 2021 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. За змістом ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 65 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі шлюбне прізвище і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її заявою. На підставі ч.2 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи,\~що відповідач\~визнав позов\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~можливим залишити\~проживати неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] , з матір`ю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть сумісного господарства, не бажають зберегти шлюб та сім`ю, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Частина 3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~регламентує, зокрема, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час позивачка не працює, офіційно ніяких доходів не отримує, є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. Згідно з ч.3 ст.181СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184\~СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 141 СК України, встановлена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2022 р. в Україні, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позові позивачка зазначила, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, отримує дохід, має нерухоме майно та має можливість надавати їй матеріальну допомогу у зазначеному нею в позові розмірі - 2800 грн. на дитину, а відповідач, в свою чергу, в своїй письмовій заяві визнав позовні вимоги у повному обсязі та згоден на виплату аліментів щомісячно на неповнолітню дитину у розмірі 2800 грн. Тому, на підставі вищезазначеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків, щодо дитини, суд при визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст.182 СК України, бере до уваги вищевикладені нормативно правові акти, враховує вік, стан здоров`я відповідача та вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2800 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Згідно з ч.1 п.1, ст.430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць.\~\~ Згідно зі ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, тобто з 03.08.2022 року. Суд роз`яснює, що згідно зі ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, так, і відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.181\~СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в частині стягнення аліментів в розмірі 992,40 грн. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем\~до початку\~розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу до початку розгляду справи по суті, а відповідачу ухвалою суду відстрочено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру за вимогою про розірвання шлюбу в сумі 992 гривні 40 копійок до ухвалення судового рішення по справі, суд приходить до висновку, про стягнення з позивача на користь держави судових витрат в розмірі 496,20 грн., з відповідача на користь держави судових витрат в розмірі 496,20 грн. На підставі ст.ст. 12, 81, 263, 265,\~268,\~274,\~279ЦПК України, суд,-

Outcome: approved