Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Представник позивача Шкапенко О.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 09.08.2019 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент - Банк» з метою укладення кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк», відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 16.02.2022 становить 18 450,52 грн та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 12 733,60 грн; заборгованості по відсоткам - 5 716,92 грн. При укладанні Договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України. Крім цього, позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу смс-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, а тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 18 450,52 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481, 00 гривень. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 04.07.2022 дану справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовною заявою подав клопотання, в якому на позовних вимогах наполягає, просив розглянути справу без його участі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилася, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений шляхом відправлення поштового відправлення, яке отримано особисто адресатом 09.07.2022, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення від 12.07.2022. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, не скористалася своїм правом та не надала суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 09.08.2019 [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» та їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору банк додав розрахунок заборгованості за договором № Б/Н від 09.08.2019, анкету-заяву про приєднання до Умов та правил банку від 09.08.2019 , витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», витяг з тарифу користування кредитною карткою «Універсальна GOLD». Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] станом на 16.02.2022 за кредитним договором рахується на загальну суму 18 450,52 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі - 12 733,60 грн; заборгованості по відсоткам - 5 716,92 грн. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною першою статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За правилами статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. АТ «Акцент-Банк», на підтвердження вимог статті 1054 ЦК України, щодо виконання своїх зобов`язань, а саме надання позивачем відповідачу грошових коштів за договором № б/н від 09.08.2019, надано розрахунок заборгованості [PERSON] за період з 09.08.2019 по 14.02.2022, з якої вбачається про користування відповідачем коштами. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 12 733,60 грн. заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором від 09.08.2019 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] . Виходячи з предмету позову, АТ «Акцент-Банк» серед іншого пред`явило вимоги до відповідача про стягнення заборгованості по відсотках у розмірі 5 716,92 гривень. На підтвердження позовних вимог банком додано до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та витяг з тарифами користування кредитною карткою «Універсальна GOLD». Вказаний Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та витяг з Тарифів про користування кредитною карткою «Універсальна» позичальником не підписаний. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифу та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно положень статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як убачається з постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 3 липня 2019 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, наданий банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, на вимогах Закону не ґрунтуються та їм не відповідають, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитом у розмірі 12 733,60 гривні. Викладене ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовну заяву АТ «Акцент-Банк» задоволено частково, суд, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплаченого судовий збір у розмірі 2481 грн, відповідно до платіжного доручення № 6005315373910 від 16.02.2022. Відтак, з відповідача підлягає стягненню частина судового збору у розмірі задоволених позовних вимог, що становить в сумі 1 712,26 гривень, виходячи з розрахунку: 12 733,60 гривень (розмір задоволених позовних вимог) * 2481 гривень (сума сплаченого судового збору) : 18 450,52 гривень (розмір заявлених позовних вимог) = 1 712,26 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial