Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати припиненою іпотеку нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS] , яка встановлена іпотечним договором № 05/J42-07-04 від 15.07.2004 року між [PERSON] та ВАТ «Банк БІГ Ерегія» та вилучити з Державного реєстру іпотек запис, реєстраційний номер обтяження 73571 про реєстрацію іпотечного договору; скасувати заборону на нерухоме майно та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис реєстраційний номер обтяження 66847 про заборону відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.07.2004 року позивач придбав за договором купівлі - продажу квартиру [ADDRESS] . У зв`язку з браком коштів, частину коштів позивач отримав у вигляді грошового кредиту від банку «ВАТ Банк Біг Енергія» уклавши з ним іпотечний договір № 05/J42-07-04 від 15.07.2004 року. На вказану квартиру було накладено арешт на відчуження. 16.11.2006 року позивач сплатив останню суму заборгованості перед банком (35\~799 гривень). 17.11.2006 року позивач отримав у банку довідку (№ 2436) за якою позивач виконав свої обов`язки за кредитним договором № 05/J42-07-04 від 15.07.2004 року. Також позивачу надали повідомлення про виключення запису Державного реєстру іпотек. Однак позивачу ніхто не сказав, що він повинен самостійно звернутись до нотаріусу з метою зняття заборони протягом 14 наступних днів після отримання довідки. В травні 2022 року позивач хотів зареєструвати родича у квартирі та дізнався, що його квартира до теперішнього часу знаходиться в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Нотаріус повідомила, що зніме квартиру з арешту, але потрібна нова довідка зі свіжою датою, бо сплинув 14 денний термін дії попередньої довідки. Але таку довідку взяти фізично неможливо, бо ВАТ «Банк Біг Енергія» перестав існувати 24.02.2010 року Національний банк України відізвав банківську ліцензію з 01.03.2010 року та ініціював процедуру ліквідації вказаного банку. Станом на 01.03.2022 року банк ліквідовано. 20.12.2013 року Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України прийнято рішення № 1000, яким визначено ТОВ «Брокінвестгруп» юридичною особою, які передаватимуться в управління непродані активи ВАТ Банку Біг Енергія від 228.01.2014 року між банком БІГ Енергія та ВАТ «Брокінвестгруп» укладено договір № 31-Л/7 про передання в управління непроданих активів. Фактично ТОВ «Брокінвестгруп» прийняв на себе обов`язки ліквідованого банку «Біг Енергія» та є відповідачами по даній справі. Представники ТОВ «Брокінвестгруп» не вважають себе відповідачами в зв`язку з тим, що вони не укладали іпотечний договір. Але за судовою практикою, що склалась в Україні стосовно банку «Біг-енергія», вони такими є. Позивач зазначає, що він повністю погасив заборгованість перед ВАТ «Банк БІГ Енергія», проте банк не надіслав нотаріусу повідомлення про припинення іпотечного договору для зняття оборони відчуження майна, а на даний час ВАТ «Банк Біг Енергія» ліквідовано. За такими обставинами єдиним способом захисту порушеного права позивача є звернення до суду із даним позовом про зняття обтяжень заборони відчуження з нерухомого майна. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Цією ж ухвалою було витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М. засвідчену копію кредитного договору 05/J42-07-04 від 15.07.2004 року 29.08.2022 року від відповідача ТОВ «Брокінвестгруп» надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким ТОВ «Брокінвестгруп» вважає себе неналежним відповідачем у справі, оскільки з позивачем не укладав договір іпотеки та не має з ним жодних правовідносин. Третя особа також отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. 26.09.2022 року на адресу суду на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла копія кредитного договору №05/J42-07-04 від 15.07.2004 року. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 15 липня 2004 року між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~05/J42-07-04 предметом якого є кредит у суму 11\~900,00 доларів США з метою кредитування купівлі нерухомості за адресою: [ADDRESS] . Термін погашення кредиту -14.07.2014 року. Відповідно до п.\~2.1. Договору на забезпечення виконання Позичальником прийнятих на себе зобов`язань, Банк приймає іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно з іпотечним договором від 15.07.2004 року. Згідно з п.\~5.1. Договору строк дії договору визначено наступним чином: початок дії датою підписання договору Банком і Позичальником, закінчення дії повним виконанням Позичальником своїх зобов`язань згідно з усіма умовами договору. На забезпечення вищезазначеного кредитного договору 15 липня 2004 року між ВАТ\~Банк «БІГ Енергія» та [PERSON] укладено іпотечний договір 2772, предметом якого є жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.06.2022 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачем. Згадані реєстри містять дані про заборону відчуження вказаної квартири із реєстраційним номером обтяження 66847 (Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) та реєстраційним номером обтяження 73571 (Державний реєстр іпотек), підставою для обтяження є іпотечний договір, іпотекодержатель ВАТ\~Банк «БІГ Енергія». Заборгованість за кредитним договором № 05/J42-07-04 від 15.07.2004, погашена [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується листом ВАТ\~Банк «БІГ Енергія» № 2436 від 17.11.2006. Вказаним листом ВАТ\~Банк «БІГ Енергія» просить приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозову В.М. зняти заборону на відчуження вказаної квартири. На теперішнй час ВАТ\~Банк «БІГ Енергія» ліквідовано. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи відсутність даних про заборгованість [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що зобов`язання [PERSON] за кредитним договором припинені шляхом його виконання. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. На підставі викладеного, враховуючи що основне зобов`язання [PERSON] припинено шляхом виконання, припиненою є і іпотека за Іпотечним договором 2772 від 15.07.2004 року, тому позовні вимоги про визнання іпотеки припиненою підлягають задоволенню. Частина 1 ст. 316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК Україн право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі отриманого повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, припинення чи розірвання договору довічного утримання, та в інших випадках, передбачених законодавством. Суд приходить до висновку, що наявність записів щодо обтяження належного Позивачу нерухомого майна у Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позбавляє Позивача, як власника кватири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке було передано в іпотеку, можливості реалізувати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку, у зв`язку з чим вимоги позову про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , скасування та вилучення запису про заборону відчуження вищевказаного предмету іпотеки, є законними, обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved