Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

1.Описова частина 11.02.2022 орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області звернувся до суду з позовом, у якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, 15.06.2022 від представника органу опіки та піклування надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій, додатково до первісного позову просять.: - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Мати у листопаді 202й року залишила дітей у бабусь та із того часу повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дітей, який є громадянином Російської Федерації меншу дитину [PERSON] не визнає своєю, а щодо старших дітей, то участі в їх вихованні та утриманні не приймає тривалий час. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01.06.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 04.08.2022 закрито підготовче провадження. У судове засідання 27.10.2022 представник позивача [PERSON] не прибула, до суду спрямувала заяву про підтримання позову, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідачка [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлений шляхом публікації оголошення про виклик на веб порталі судової влади України. Крім того, бабуся дітей та мати відповідача - [PERSON] повідомила суд, що [PERSON] знає про розгляд даної справи судом. За згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до свідоцтв про народження дітей відповідачі: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації являються батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду у справі № 274/4333/18 від 20.12.2018. Відповідно до повідомлення адміністрації Бердичівського загальноосвітнього навчально--виховного комплексу № 4 від 26.01.2021 [PERSON] та [PERSON] були відсутні під час очного навчання, яке розпочалося 25.01.2021 та не були присутні під час проведення дистанційного навчання, не виконували завдань, розміщених на платформі «класрум». Мати не відповідала на телефонні дзвінки та повідомлення вчителів, не відчиняла двері при спробі педагогів відвідати дітей на дому.(а.с. 15). Працівниками міської служби у справах дітей 02.02.2021 проведено бесіду з [PERSON] , в ході якої вона повідомила, що за сімейними обставинами перебувала за межами м. Бердичева, тому діти не відвідували школу, зобов`язалася привести дітей до школи 03.02.2021 (а.с. 16). 9 липня 2021 року до міської служби у справах дітей надійшла заява від [PERSON] про те, що вона є біологічною бабусею [PERSON] , 2018 р.н. За попередньою домовленістю із матір`ю онук проживав у неї на вихідних та у будні мати забирала його до себе. 04 липня 2021 [PERSON] не забрала дитину, не відповідає телефонні дзвінки, не приходить та не забирає [PERSON] до себе (а.с. 19). Міською службою у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради 16.07.2021 на адресу Бердичівського РВП направлено лист із проханням встановлення місця проживання [PERSON] , яка залишила дитину у [PERSON] не відповідає на телефонні дзвінки та відсутня за місцем проживання (а.с. 20). Відповідно до протоколу бесіди від 27.07.2021 [PERSON] повідомила, що вона важко перенесла смерть матері та двоє старших дітей перебувають на літніх канікулах у бабусі зі сторони батька в селі Великі Гадомці. Молодшого сина вона залишила у біологічної бабусі [PERSON] за згодою останньої (а.с. 22). Начальник Бердичівського РВП у повідомленні від 16.08.2022, адресованому начальникові міської служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради вказав, що 12.08.2021 до відділу поліції надійшло повідомлення, що о 4-20 год за адресою: [ADDRESS] між та 7 під`їздами на балконі другого поверху кричить про допомогу хлопчик. Було встановлено, що [PERSON] , 2018 р.н. був залишений один вдома матір`ю [PERSON] . [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с. 22). Завідувач відділення соціальної роботи КУ « Центр надання соціальних послуг» 17.08.221 повідомила в.о. начальника міської служби у справах дітей виконкому Бердичівської міської ради про надходження до центру анонімного повідомлення про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] . При відвідування фахівцями із соціальної роботи дитини було встановлено, зі слів сусідки, що мати залишала від однієї до трьох діб дітей без нагляду та їжі. Сусіди передавали їжу через балкон (а.с. 24). Відповідно до повідомлення директора НВК № 4 від 01.09.2021 діти [PERSON] та [PERSON] не приступили до навчання 01.09.2021 (а.с. 25). Відповідно до наказу № 92 від 03.09.2021 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 28). Згідно протоколу бесіди від 13.09.2021 [PERSON] просила дати їй останній шанс та повернути їй сина [PERSON] , якого залишала вдома одного вночі та якого передала бабусі (а.с. 29). Відповідно до акта обстеження умов проживання від 13.09.2022 за адресою: [ADDRESS] умови проживання у квартирі задовільні (а.с. 30). Листом від 29.10.2021 адміністрація НВК № 4 повідомила службу у справах дітей, що діти [PERSON] та [PERSON] по завершенню канікул із 25.10.2022 на навчання не з`явилися (а.с. 32). Відповідно до заяви [PERSON] від 15.11.2021 - діти [PERSON] та [PERSON] проживають у неї більше 4 тижнів. Дітей мати залишала на вихідні, проте не забрала та не приїздить до них, не забезпечує їх матеріально, діти не відвідують школу. Мати на зв`язок не виходить, місце перебування її невідоме. Батько дітей проживає у Російській Федерації. Фактично діти залишилися без батьківського піклування (а.с. 36). [PERSON] у своєму повідомленні від 16.11.2021 вказала, що із квітня 2021 переважну більшість часу [PERSON] знаходиться у неї. 11 жовтня 2021 року [PERSON] передала їй [PERSON] та із 24 жовтня перестала виходити на зв`язок, дитиною не цікавиться, не допомагає матеріально, не передає зимові речі дитини (а.с. 36). Відповідно до наказу від 16.11.2021 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] знято із обліку як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39). Наказом від 17.11.2021 дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування. Дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] влаштовано на тимчасове проживання у сім`ю [PERSON] . Дитину [PERSON] , [INFO] влаштовано на тимчасове проживання у сім`ю [PERSON] (а.с. 40). Відповідно до листа завідувача відділенням соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» від 02.12.2021, починаючи із 05.11.2021, фахівцям центру зустрітися із [PERSON] не вдається, діти знаходяться у бабусь. Не дивлячись на зусилля Центру, співпрацю із ріднею жінки, близьким оточенням, адміністрацією НВК № 4, працівниками інших служб, що опікуються дітьми, соціальний супровід не дав позитивного результату. [PERSON] надовго пропадає із поля зору працівників служби, до порад фахівців не прислухається, від виконання батьківських обов`язків повністю самоусунулася. Свої обіцянки стосовно того, що відвідає дітей та налагодить контакт із бабусями не виконала (а.с. 41). Відповідно до повідомлення голови Бердичівського міськрайонного суду від 02.12.2021 [PERSON] 17.02.2021 та 08.10.2021 притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с. 43). Відповідно до висновків від 08.02.2022 та від 13.06.2022 орган опіки та піклування виконавчий комітет Бердичівської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із тих підстав, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей (а.с.46-51, 80-82). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона бабуся старших двох дітей відповідачів - [PERSON] та [PERSON] . Вона являється матір`ю [PERSON] . Менший син відповідачки [PERSON] народжений не від [PERSON] , проте його батьківство вказано в актовому записі про народження житини, оскільки її син [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Діти [PERSON] та [PERSON] із листопада 2021 року проживають у неї та перебувають повністю на її утриманні та вихованні. Вона влаштувала дітей до школи, купила їм усе необхідне. [PERSON] проживає у РФ та до дітей не приїздить і не буде приїздити, не допомагає їм, має іншу сім`ю. Про розгляд цієї справи він знає. За час поки діти у неї, мати дітей жодного разу не зателефонувала до дітей. До листопада 2021 року відповідачка часто залишала дітей у неї, а потім через деякий час забирала. Діти жалілися, що мати їх била, залишала одних, а сама зникала та влаштовувала своє особисте життя. Діти в цей час були голодними та без нагляду. На даний час діти навіть не згадують матері. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із [PERSON] . Уже рік як онуки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають у бабусі. Мати дітей не приїздить на відвідує свої дітей. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] , то її онук, оскільки [PERSON] проживала із її сином із 2016 року. Син повідомив про народження у нього та [PERSON] спільної дитини. Вона фактично від народження [PERSON] допомагала матеріально матері дитини. [PERSON] стала залишати у неї [PERSON] , а потім забирала дитину. Був випадок, що [PERSON] залишила [PERSON] одного вдома та дитина вночі кричала на балконі. Сусіди викликали поліцію. [PERSON] був у неї із 13 серпня до 16 вересня 2021 року. Потім [PERSON] забрала хлопчика. Коли дитину віддавали [PERSON] , він не хотів йти до матері. 11.10.2021 [PERSON] знову віддала їй [PERSON] , мотивуючи, що старші діти були в іншої бабусі. Із тих пір вона дитину не забрала, не виходить на зв`язок, не з`являється до дитини, не утримує матеріально. Їй через працівників служби ледь вдалося забрати зимні речі дитини. Єдиний раз [PERSON] зателефонувала у березні 2022 року, сказала, що хоче побачити дитину, проте так і не з`явилася. Дитина матері не згадує. За цей час [PERSON] став розмовляти. Про [PERSON] їй відомо, що вона живе одна у своєму житлі на [ADDRESS] , там немає світла. [PERSON] не зловживає алкогольними напоями, проте має невпорядковані зв`язки із різними чоловіками. Свідок [PERSON] пояснила, що вона інспектор ювенальної превенції Бердичівського РВП. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності, оскільки неодноразово залишала дітей одних без нагляду та їжу, а сама займалася особистим життям та була в компанії багатьох чоловіків. Вела невпорядкований спосіб життя. Дітей передала бабусям. Свідок [PERSON] - вітчим [PERSON] пояснив, що із квітня 2021 року, тобто із часу смерті його дружини та матері [PERSON] , він не бачив [PERSON] . Діти проживають у бабусь. Старші двоє у одному із ним селі. Знає, що [PERSON] дітей не відвідує. [PERSON] погана мати, вона била старшого сина, та вона лише турбується про власні інтереси. Поки була жива його дружина, діти половину часу були у них. [PERSON] має схильність до «загулів». Ще із юності вона могла пропадати по кілька днів. Зараз [PERSON] проживає у власній квартирі на [ADDRESS] . Дитина [PERSON] пояснив, що мати його била, залишала їх із братами одних. Він хоче, щоб ним опікувалася бабуся. Мама їх залишила, не телефонувала, не вітала на день народження, а батько не приїздить. Дитина [PERSON] пояснив, що хоче, щоб ним опікувалася бабуся. Мама його залишила та не приїздить. Норми права, які застосував суд За положеннями частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 3 зазначеної Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. За нормами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 3 ст. 166 ЦПК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінумум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Дослідженими доказами доводиться свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Це виразилося у тому, що відповідачі самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, не займаються належним чином вихованням дітей, мати часто залишала дітей одних вдома, за що була притягнута до адміністративної відповідальності, вона веде невпорядкований спосіб життя. Батько дітей проживає у іншій країні, не забирає дітей до себе та до дітей не приїздить, не утримує матеріально. Із листопада 2021 року батьки повністю самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків, діти [PERSON] та [PERSON] передані під опіку [PERSON] , а син [PERSON] - під опуку [PERSON] , яка визнає себе біологічною бабусею дитини та має із дитиною тісний зв`язок. Відповідачі тривалий час не утримують дітей, не спілкуються із ними, не виявляють батьківської уваги та турботи, діти проживають у бабусь, які повністю опікуються ними. Оскільки такі дії відповідачів тривають протягом значного періоду часу, настали з винної поведінки останніх, відповідачів слід позбавити батьківських прав щодо їх синів. Суд також стягує із відповідачів на особовий рахунок дітей аліменти у розмірі, заявленому у позові, тобто по 1500 грн на кожного із дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстав для стягнення аліменітв на користь осіб, в сім`ї яких діти передані, до встановлення опіки, суд не вбачає. Розподіл судових витрат У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1984 гривні 80 копійок з кожного.

Outcome: approved