Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

13 вересня 2022 року представник позивача, адвокат Новак А. М., звернувся до суду із даним позовом, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 22.02.2022 року [PERSON] відправив [PERSON] , яка мешкає в м. Маріуполь, новий мобільний телефон iPhone 11 Pro Мах" в оригінальній коробці та з усіма документами на даний телефон через відділення № 37 ТОВ Нова-Пошта", розташоване в [ADDRESS] . Договір між стонами було укладено в усній формі відповідно до ст. 638, 639 ЦК України. Вартість доставки та страховку за відправлення позивач оплатив самостійно. Оголошена вартість посилки становила 28000 грн., що підтверджується експрес-накладною № 59000797433631, виданою йому 22.02.2022 р. у відділенні № 37 ТОВ Нова Пошта, з якої вбачається, що місцем отримання посилки є відділення ТОВ Нова Пошта № 8, розташоване в м. Маріуполь по пр. Перемоги 109. У мобільному застосунку Нова Пошта [PERSON] прийшло повідомлення, шо його посилка доставлена до відділення № 8 ТОВ «Нова-Пошта» 23.02.2022 р. об 12.00 год. При цьому [PERSON] не змогла забрати надіслану їй посилку позивачем. 27.03.2022 р. за допомогою мобільного додатку Нова Пошта [PERSON] оформив зворотно доставку його посилки, надіславши відповідне звернення, після чого у додатку йому повідомлено, що до нього їде його посилка № 59000804296991, яку він так й не отримав. Звернувшись до представників відповідача, позивачу повідомлено, що посилка була пошкоджена та знищена. 07.06.2022 р. [PERSON] звернувся до ТОВ Нова Пошта з претензією щодо відшкодування вартості відправлення у розмірі 28000 грн. у зв`язку із втратою посилки, однак відповіді він не отримав. Додавав, що у мобільному додатку Нова Пошта вказано, що посилку позивача № [NUMBER] було забрано 11.06.2022 року у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 8, після чого в мобільному додатку така інформація вже не відображається. Отже, ТОВ Нова Пошта не повернула [PERSON] ані телефон, ані його вартість у розмірі 28000 грн. У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ Нова Пошта взятих на себе зобов`язань з доставки товару та повернення [PERSON] відправленого товару та його втрата, завдала позивачу матеріальної шкоди у розмірі 28000 грн., внаслідок чого просив суд стягнути на користь [PERSON] з відповідача в повному обсязі оголошену вартість мобільного телефону iPhone 11 Pro Мах" у сумі 28000 грн. Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, представник відповідача, [PERSON] , подала письмовий відзив, де вказувала, що позов є безпідставним, позовні вимоги такими, шо не підлягають задоволенню. Підтверджувала, що [PERSON] з відділення №37 ТОВ «Нова Пошта» в м Кривий Ріг за експрес-накладною № 59000797433631 від 22.02.2022 р. здійснив відправлення згідно із описом «телефонного апарату ІМЕІ № [NUMBER] » з оголошеною вартістю 28000 грн. до відділення № 8 ТОВ «Нова Пошта» у м. Маріуполь для [PERSON] . При цьому вантаж позивача потрапив у зону бойових дій, тому відповідач по сьогоднішній день не має можливості відновити рух по даному відправленню. У зв`язку з викладеним 07.06.2022 р. позивачем було складено та направлено відповідачу претензію з вимогою відшкодувати вартість відправлення у розмірі 28000 грн. за претензію № 03156, якою позивачу було відмовлено. Зазначала, що при складанні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті «novaposhta.uа». Згідно історії руху вантажу по експрес-накладній позивача від 22.02.2022 р. вантаж було завантажено 24.02.2022 р. об 08:34 год. у машину, яка слідувала до відділення № 8 в м. Маріуполі, після чого зв`язок перервався. На сьогодні доступ до такого відділення та вантажі неможливий через воєнний стан та бойові дії. Додавала, що розгляд всіх претензій щодо відправлень, підставою для пред`явлення яких безпосередньо стали обставини непереборної сили призупинено, які будуть розглянуті щойно з`явиться можливість. На підставі викладеного просила суд повністю відмовити позивачу у задоволені його позовних вимог. У відповіді на відзив представник позивача, адвокат Новак А. М., не погоджуючись із відзивом на позов, зазначав, що позивач відповіді на свою претензію не отримував, посилка була доставлена ТОВ «Нова Пошта» до місця призначення до настання форс-мажорних обставин, які мали місце з 24.02.2022 року. Заперечував при цьому проти посилання представника відповідача на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, оскільки засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, а Торгово-промисловою палатою України розміщено загальний лист, який не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Доказів звернення відповідача до Торгово-промислової палати для засвідчення форс-мажорних обставин чи обставин непереборної сили ТОВ «Нова Пошта» не надала. Додавав, що ТОВ «Нова Пошта» не проявляла заінтересованості у виконані взятих на себе зобов`язань, оскільки не повідомило [PERSON] про настання форс-мажорних обставин, що стали причиною неможливості виконання зобов`язань, тобто порушила умови договору щодо порядку повідомлення контрагента про форс-мажорні обставини або ж обставини непереборної сили. Таким чином просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] до ТОВ Нова Пошта" у повному обсязі. Позивач, [PERSON] , та представник позивача, адвокат Новак А. М., у судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням вирішити справу за відсутності позивача, наполягаючи на задоволенні заявлених позовних вимог. Представник відповідача, ТОВ «Нова Пошта», адвокат Воловик С. С., у судове засідання не з`явилась за невідомих суду причин повторно, будучи повідомленою про час та місце слухання справи належним чином, не надавши суду заяв з проханням вирішити спір за відсутності відповідача. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому суд вказує, що підстави для відкладення розгляду справи за ст. 223 ЦПК у даному випадку відсутні, тому суд вирішив справу за відсутності сторін та їх представників. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за експрес-накладною від 22 лютого 2022 року № 59000797433631 вбачається, що [PERSON] відправив через відділення № 37 ТОВ «Нова Пошта» в м. Кривий Ріг Двойних Катерині Василівні до відділення № 8 ТОВ «Нова Пошта» в м. Маріуполь телефонний апарат ІМЕІ [NUMBER] з оголошеною вартістю 28000 грн. Відповідно до претензії від 7 червня 2022 року позивача останній просив у ТОВ «Нова Пошта» внаслідок втрати його відправлення № 59000797433631 відшкодувати вартість відправлення в розмірі 28000 грн. На підставі відповіді від 11 серпня 2022 року на претензію позивача представники ТОВ «Нова Пошта» зазначили, що через форс-мажорні обставин внаслідок збройної агресії РФ робота компанії фактично зупинилась. Оскільки відправлення № 59000797433631 перебувало у зоні бойових дій, тому ТОВ «Нова Пошта» не має можливості відновити рух по даному відправленню, внаслідок чого претензії щодо такого відправлення будуть розглянуті щойно з`явиться можливість. Згідно із долученою до справи представником відповідача інформацією по відправленню № 59000797433631 вбачається, що з відділення № 37 ТОВ «Нова Пошта» в м. Кривий Ріг відправлення № 59000797433631 прибуло 23 лютого 2022 року об 11-04 год. до відділення № 8 ТОВ «Нова Пошта» в м. Маріуполь, після чого 24 лютого 2022 року об 8-34 год. відправлення було завантажено на відділенні № 8 ТОВ «Нова Пошта». Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1, 3 ст. 909 ЦК за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). На підставі ст. 617 ЦК особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. За ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштові відправлення - листи, поштові картки, бандеролі, секограми, дрібні пакети, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, посилки, прямі поштові контейнери, оформлені відповідно до законодавства України; а посилка - поштове відправлення з предметами культурно-побутового та іншого призначення, не забороненими законодавством до пересилання, розміри, маса і порядок упакування якого встановлені відповідно до законодавства України. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» за невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори несуть таку матеріальну відповідальність перед користувачами, зокрема: за повну втрату вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі з оголошеною цінністю - відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг. При цьому за ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо втрата або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок дії непереборної сили (землетрус, ураган, повінь тощо). Також за ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» в разі неможливості вручити адресатам поштові відправлення (поштові перекази) вони повертаються відправникам. У разі неможливості вручити адресатам та відправникам поштові відправлення (поштові перекази) вони зберігаються в об`єктах поштового зв`язку протягом шести місяців з дня їх приймання. Суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам, якщо вони не вилучені відповідно до закону. Згідно із п. 57 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, сума оголошеної цінності внутрішнього поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення та можливих витрат на відновлення документів, що пересилалися, у разі їх втрати. Відповідно до п. 7.2.2 Публічного договору, розміщеного на сайті відповідача, «novaposhta.uа», вбачається, що у разі повної втрати або повного пошкодження відправлення з вини Експедитора, останній повертає Замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення Замовник повертає Експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію. У свою чергу за п. 8.1, 8.4 Публічного договору передбачено, що згідно із Договором Сторони не несуть відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх обов`язків, якщо таке невиконання (неналежне виконання) відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору). Час дії форс-мажору продовжує на відповідні строки виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Належним доказом факту виникнення та існування форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами. На підставі ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати України» Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Згідно із\~ч.\~1\~ст.\~14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Приписами ч. 1, 2 ст. 611 ЦК передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Суд вказує, що в п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути. Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. При цьому форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 16 липня 2019 року по справі № 917/1053/18 та від 25 січня 2022 року по справі № 904/3886/21. На підставі\~п.\~6.2,\~6.12\~Регламенту засвідчення\~Торгово-промисловою\~палатою України\~та регіональними\~торгово-промисловими\~палатами форс-мажорних\~обставин (обставин\~непереборної сили),затвердженого\~Рішенням президії\~ТПП України\~від 15.07.2014\~р.\~№ 40(3),\~форс-мажорні\~обставини (обставини\~непереборної сили)\~засвідчуються за\~заявою зацікавленої\~особи по\~кожному окремому\~договору,\~контракту,\~угоді тощо,\~а також\~по податкових\~та інших\~зобов`язаннях/обов`язках,\~виконання яких\~настало згідно\~з законодавчим\~чи іншим\~нормативним актом\~або може\~настати найближчим\~часом і\~виконання яких\~стало неможливим\~через наявність\~зазначених обставин. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України / регіональної торгово-промислової палати. В сертифікаті вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин. Відповідно до ст. 924 ЦК перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Суд вказує, що зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Невиконання обов`язку доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало слідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам. Таким чином законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 23 березня 2016 року. За ч. 3 ст. 82 ЦПК обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 вбачається, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких (-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких (-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). При цьому\~матеріали справи\~не містять\~відповідного сертифікату\~ТПП України,\~якими підтверджувались\~би обставини\~непереборної сили\~в виді\~військової агресії\~Російської Федерації\~проти України,\~що не\~дали можливості\~відповідачу виконати\~свої зобов`язання\~перед позивачем\~за накладною\~№ 59000797433631,\~оскільки відповідно\~до закону не надано доказів звернення ТОВ «Нова Пошта» до ТПП України за встановленням таких обставин по конкретному зобов`язанню перед позивачем, чи по пов`язаним зобов`язанням, виконання яких припало на м. Маріуполь, й стало відповідно неможливим через військову агресію Російської Федерації проти України. Таким чином саме по собі посилання представника ТОВ «Нова Пошта» на наявність листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання перед [PERSON] . Суд при цьому вказує, що «Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75, за яким м. Маріуполь було віднесено до такого переліку лише 25 квітня 2022 року. Отже, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановив, що представниками відповідача не було доведено, що наведені ТОВ «Нова Пошта» обставини є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання відповідачем свого обов`язку перед [PERSON] за накладною № 59000797433631, тобто відповідач не довів, що військова агресія Російської Федерації проти України були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Так само суд відкидає посилання представника відповідача на те, що час дії форс-мажору продовжує на відповідні строки виконання ТОВ «Нова Пошта» своїх зобов`язань перед позивачем, оскільки відповідача не довів, що форс-мажорні обставини були для даного конкретного випадку. Таким чином в суді позивачем було доведено правомірність заявлених ним вимог до ТОВ «Нова Пошта» через неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, внаслідок чого відповідач повинен за повну втрату вкладення посилки та її неповернення з оголошеною цінністю відшкодувати [PERSON] суму оголошеної цінності такого поштового відправлення, тобто в розмірі 28000 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК, враховуючи, що суд повністю задовольнив заявлені позовні вимоги, то судовий збір в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь держави з ТОВ «Нова Пошта», оскільки від його сплати при подані даного позову позивача звільнено за законом.

Outcome: approved