Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належні їй на підставі державного акта серії ЯБ № 625383 земельні ділянки площами 2,0060 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0885, і 1,8225 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0601, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він (позивач) на момент смерті [PERSON] проживав разом із нею в [ADDRESS] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, як спадкоємець першої черги за законом. Нотаріус відмовив йому (позивачу) у видачі свідоцтв про прпаво на спадщину на вищезазначене спадкове майно у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт його постійного проживання із [PERSON] на день її смерті, не зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також через те, що оригінали правовстановлюючих документів відсутні.\~ [PERSON] просив суд: - встановити факт його постійного проживання разом із [PERSON] на момент смерті останньої в с. Адамівка Ніжинського (колинього Носівського) району Чернігівської області; - визнати за ним право власності на земельні ділянки площами площами 2,0060 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0885, і 1,8225 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0601, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника за наявними у справі та дослідженими у судовому засіданні доказами. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] дали показання, суть яких зводиться до того, що позивач близько 2 місяців до смерті [PERSON] постійно проживав разом із нею в с. Адамівка та здійснював догляд. Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки площами 2,0060 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0885, і 1,8225 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0601, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на її ім`я було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 625383, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7; 9). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 31-33). Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6), а тому в силу ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після її смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована одна в [ADDRESS] . Разом із нею фактично проживав син [PERSON] , що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, поясненнями позивача, показаннями свідків та матеріалами справи (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не може документально підтвердити факт його постійного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини після її смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері. Позивач позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт. Суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача разом із [PERSON] на час відкриття спадщини після її смерті, а тому [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.\~ У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площами 2,0060 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0885, і 1,8225 га, кадастровий номер 7423881000:02:002:0601, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт його постійного проживання із [PERSON] на день її смерті, не зверненням до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також через те, що оригінали правовстановлюючих документів відсутні, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 953/02-31 від 21 вересня 2021 року (а.с. 13). З матеріалів справи вбачається, що оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 625383 втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 10). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved