Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року задоволено позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь [PERSON] винагороду за вислугу років за 2020 рік у розмірі 382500,00 грн., винагороду за вислугу років за період з 01 січня 2021 року по 06 серпня 2021 року у розмірі 334687,50 грн., а всього 717187,50 грн. Засобами поштового зв`язку 10 жовтня 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Скринник А.В. подала заяву про ухвалення додаткового рішення. В мотивування поданої заяви зазначила, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11800,00 грн. В підтвердження понесених позивачем витрат надала договір про надання правової допомоги, додаткову угоду, розрахунок вартості правової допомоги та акт виконаних робіт. Представник позивача у судове засідання, яке відбулось о 14:30, год. не з`явилася. Надала до суду клопотання, у якому вказувала, що у зв`язку з відсутністю станом на 10:00 год. електропостачання у приміщені суду просить проводити розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення. Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулось о 14:30 год. після відновлення електропостачання, вимоги заяви не визнала, заперечувала проти задоволення клопотання через незгоду із прийнятим судовим рішенням та нає наміри його оскаржити. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, подану заяву дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням від 05 жовтня 2022 року задоволено позовні вимоги [PERSON] . Стягнуто з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь [PERSON] винагороду за вислугу років за 2020 рік у розмірі 382500,00 грн., винагороду за вислугу років за період з 01 січня 2021 року по 06 серпня 2021 року у розмірі 334687,50 грн., а всього 717187,50 грн. У поданому позові [PERSON] навів розрахунок суми судових витрат, які він очікував понести під час розгляду справи. Крім того, в судовому засідання 05 жовтня 2022 року представник позивача під час своєї промови у судових дебатах просила стягнути з відповідача судові витрати та заявила, що розрахунок таких витрат буде надано додатково. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч.4 ст.263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 65 від 03 вересня 2021 року, додаткову угоду до договору № 2 від 10 січня 2022 року, розрахунок вартості правової допомоги, акт прийняття - здачі виконаних робіт (наданих послуг) в якому зазначено, що вартість адвокатських запитів становить 500,00 грн.*2, позовна заява - 3500,00 грн., відповідь на відзив - 1500,00 грн., участь представника у судових засіданнях 14 вересня 2022 року та 05 жовтня 2022 року - 2500,00*2 грн. Таким чином витрати на професійну правову допомогу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Суд при визначені розміру компенсації витрат, які позивач поніс за надання правової допомоги враховує загальний обсяг участі представника позивача в судовому засіданні, ціну позову, вчинення процесуальних дій представником позивача, тому вважаю визначений розмір компенсації витрат на правову допомогу є розумним та співмірним із заявленими вимогами. Враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, доведеності понесення судових витрат, суд приходить до переконання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ДП «Фінансування інфраструктурних проектів» на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 11800,00 грн., які документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved