Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

03 червня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якій позивач просив стягнути з відповідача на свою користь: -81 250 (вісімдесят одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок повернення сплачених коштів; -10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди; -три відсотки річних та інфляційні збитки за період прострочення з 30.05.2022 року по день ухвалення рішення суду; -витрати на правничу допомогу. Позовні вимоги\~мотивував тим,\~що 29.04.2022\~року здійснив\~замовлення автомобільних\~фар F36\~LED\~adaptive\~BMW\~4\~на інтернет-майданчику\~для продажу\~«avtorazborka.panda»\~у мережі\~Instagram,\~того ж\~дня здійснив\~оплату замовлення\~на поточний\~рахунок ФОП\~ [PERSON] № [NUMBER] \~двома транзакціями:\~17\~500\~гривень та\~58\~000\~гривень.\~05.05.2022\~року була\~здійснена третя\~та остання\~транзакція на\~суму 5\~750\~гривень. 10 травня 2022 року з відділення «Нової Пошти» №1 у м. Дубляни Львівської області було здійснено 2 відправки від ФОП [PERSON] на ім`я [PERSON] за трек-номерами [NUMBER] , [NUMBER] . 12.05.2022 року у відділенні «Нової Пошти» №67 у місті Одеса при огляді товару позивачем було виявлено невідповідність товару, у зв`язку з чим отримувач відмовився від отримання товару та звернувся до відповідача з метою повернення сплачених коштів або обміну товару на той, що фактично замовив. Надалі, в межах двотижневого строку, звернувся до менеджера ФОП [PERSON] з метою врегулювання виниклої ситуації та повернення сплачених ним коштів, у відповідь на що отримав відмову, а саме, йому було повідомлено, що ніхто кошти йому повертати не має наміру, а невідповідний товар може забирати собі для продажу, або він буде лежати на пошті поки він його не забере. У зв`язку з цим, позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката, яким було направлено претензію на адресу відповідача з вимогою про повернення сплачених коштів у зв`язку з тим, що в обміні товару відповідач відмовив, запропонувавши в грубій формі самостійно продати отриманий товар. Ухвалою від 07.06.2022 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду порядку загального позовного провадження. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про місце та час був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`являвся. Ухвалою від 14.07.2022 року судом було накладено арешт на транспортний засіб, а саме RENAULT MASTER, VIN: [NUMBER] , 2015 року випуску, власником якого є [PERSON] . 06.09.2022 відповідач подав до суду заяву про врегулювання спору за участю судді, в якій, зокрема, просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою від 06.09.2022 року у задоволенні заяви відповідача про врегулювання спору за участю судді було відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання 01 листопада 2022 року з`явився представник позивача адвокат Переходов М.В., просив суд задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, заяв про розгляд справи без його участі не надав, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає даний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами спору регулюються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України (підряд) та Законом України «Про захист прав споживачів». Так, фактично, між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме фар F36 LED adaptive BMW 4 на інтернет-майданчику для продажу «avtorazborka.panda» у мережі Instagram та узгоджено ціну даного товару. Після досягнення домовленості та повної сплати позивачем на користь відповідача ціни товару, відповідачем була здійснена відправка. При огляді товару відповідачем було виявлено, що товар не відповідає товару, який він замовляв, що є порушенням асортименту. У зв`язку з цим, [PERSON] зателефонував до менеджера з метою врегулювання виниклої ситуації, однак йому відмовлено в обміну товару або поверненні сплачених коштів. В подальшому, через відмову в обміну товару відповідачу було направлено письмову претензію в межах 14-денного строку, відповідь на яку відповідач надав адвокату представнику позивача у мессенджері Telegram. Згідно даної відповіді вбачається, що товар було придбано для відправки позивачу, а тому інших товарів для обміну відповідач не має, проте повертати кошти відповідач не має наміру. Відповідно до ч. 1 ст. 671 Цивільного кодексу України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Відповідно до положень статті 672 ЦК України якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Вказані норми кореспондуються із положеннями статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини першої статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Таким чином, позивач повідомив відповідача про розірвання договору купівлі-продажу через невиконання продавцем своїх обов`язків, внаслідок чого у відповідача виникло зобов`язання з повернення отриманих ним коштів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позивач правомірно заявив вимоги про відшкодування йому відповідачем трьої відсотків річних та інфляційних збитків. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно положень частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Стаття 1167 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав власності, передбачено також частиною третьою статті 386 ЦК України (у тому числі прав на інші права, зокрема права вимоги до банку про повернення вкладу). Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладене, щодо відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, зокрема, у справі про порушення банком зобов`язання з повернення вкладу Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне вказати таке. У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Отже, відшкодування моральної шкоди презюмується у випадку задоволення позову про захист прав споживача.

Outcome: approved