Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2010 року по 09.12.2014 року, який рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. Враховуючи викладене, позивач змушений звернутись до суду та просити стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення із позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до суду надав заяву у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву у якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Також підтвердила, що малолітня дитина проживає разом із позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2013 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради № 1/14-01 від 04.01.2019 року, малолітня донька [PERSON] , [INFO] з 25 серпня 2018 року проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). Положеннями частини другої статті 51\~Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст.\~7\~Сімейного кодексу\~України визначено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Стаття 191\~СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на те, що дитина сторін малолітня, знаходиться на утриманні свого батька, який потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, враховуючи те,\~що відповідач\~має забезпечити\~дитині не\~тільки мінімальний,\~а й\~достойний рівень\~життя, а також визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved