Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

представник позивачки адвокат Скрима В.А. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2011 у справі № 2-2143/2011 на утримання доньки [PERSON] з розміру 1/6 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання законної сили цього рішення і до повноліття дитини. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2011 у справі № 2-2143/2011 з [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2011 і до повноліття дитини. Також, з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу. На теперішній час сину відповідача [PERSON] виповнилось 18 років, а на утримання доньки позивачка так і отримує аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що й стало підставою для звернення до суду із позовом. Ухвалою від 06.09.2022 відкрите провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Скрима В.А. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала, проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином про дату та час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.01.2011. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2011 у справі № 2-2143/2011 з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2011 і до повноліття дитини, що підтверджується копією рішення суду. В мотивувальній частині рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2011 у справі № 2-2143/2011 зазначено, що при розмірі аліментів, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] , суд врахував у тому числі сплату ним аліментів на користь третьої особи [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2002 [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є відповідач [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина дає суду підстави для висновку, що відповідачем сплачувались аліментів на користь [PERSON] саме на утримання дитини [PERSON] , що було враховано судом при визначенні розміру аліментів при ухваленні рішення у справі № 2-2143/2011. 18.07.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя виданий виконавчий лист у справі № 2-2143/2011, що підтверджується виконавчим листом. 16.08.2011 державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрите виконавче провадження № 28170923 з з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-2143/2011, виданого 18.07.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2011. 12.08.2018 державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрите виконавче провадження № 55766380 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-2143/2011, виданого 18.07.2011 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, що підтверджується листом Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.08.2022 № 16831. На момент звернення позивачки до суду з цим позовом син відповідача [PERSON] досяг повноліття. Статтею 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої та третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина друга статті 182 СК України). Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Норми цієї статті дають підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною і не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів Суд встановив,\~що на\~момент подачі\~позову покращився\~матеріальний стан\~відповідача [PERSON] ,\~оскільки з\~19.08.2020\~припинився його\~обов`язок\~утримувати сина\~ [PERSON] ,\~який досяг\~повноліття. Натомість, дитина сторін [PERSON] є малолітньою, знаходиться у віці 11 повних років, проживає разом із позивачкою та має право отримувати матеріальну допомогу на своє утримання у більшому розмірі. Доказів про наявність у відповідача інших утриманців, стягнень по іншим виконавчим листам, обмеженість у можливості отримувати доходи за станом здоров`я тощо суду не подано. За таких обставин, враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи надійний захист її інтересів та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити та збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини [PERSON] , стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі однієї чверті усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини другої статті 432 ЦПК України з моменту набрання рішенням законної сили виконавчий лист у справі № 2-2143/2011 не підлягає виконанню у зв`язку з припиненням обов`язку боржника [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову та звільнення позивачки від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 992,40 гривні підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави.

Outcome: approved