Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У липні 2022 року позивач через свого представника звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці 02.08.2022 року за підсудністю передано на розгляд Першотравневого районного суду м.Чернівці. В обґрунтування вказаного позову позивач посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який між ними було розірвано на підставі рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13.12.2012 року. Під час вказаного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та на підставі рішення суду до повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на її утримання, натомість після досягнення [PERSON] повноліття надавати матеріальну допомогу на її утримання припинив. Зазначала, що на даний час [PERSON] продовжує навчання на денній формі у Буковинському державному медичному університеті за держзамовленням за спеціальністю «222-медицина (магістр)» терміном з 01.09.2021 року по 30.06.2027 року, а тому потребує матеріальної допомоги на її утримання. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визначити розмір аліментів з [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на користь [PERSON] на утримання їх спільної повнолітньої доньки [PERSON] та стягувати їх з моменту подання позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років. На вказану позовну заяву надійшов відзив в якому відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував свого обов`язку утримувати повнолітню доньку на час її навчання, натомість просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Вказував на те, що він добровільно допомагає доньці, надає їй грошові кошти в різних сумах, останній платіж був здійснений ним в сумі 10000 грн. на придбання нею принтера. Крім того, на його утримання перебуває також інший син - [PERSON] , [INFO] . Просив врахувати те, що на даний час він призваний по мобілізації, перебуває в зоні бойових дій та будь-яких інших доходів немає. Ставив під сумнів розмір витрат на правову допомогу зазначений у тексті позовної заяви, просив відмовити в задоволенні вимог про стягнення з нього на корить позивача витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. Справу просив розглядати без його участі. В судове засідання позивач не з`явилась, в її інтересах діяв представник, який направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Третя особа в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила та не направляла до суду відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбу, який між ними було розірвано, що підтверджується копією рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13.12.2012 року. Під час вказаного шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 9,10). Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю та згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.03.2014 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття (а/с 12, 13). Так, на момент звернення позивача до суду з даним позовом [PERSON] досягла повноліття. Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~ сімейному Кодексі України. Разом з тим, відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За наслідками розгляду справи встановлено, що [PERSON] навчається на 1 курсі 2-го медичного факультету денної форми навчання за держзамовленням за спеціальністю «222-медицина (магістр)» Буковинського державного медичного університету, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2027 року (а/с 16). Згідно зі\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Надаючи оцінку доводам відповідача в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі замість частки від заробітку про що просить позивач у позовній заяві, суд вважає за необхідне зазначити, що прерогатива обрання того чи того способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), належить саме одержувачу аліментів, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України. Оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, визначала спосіб стягнення аліментів саме у частці від заробітку, суд не вправі самостійно змінювати такий спосіб. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, з його слів на його утримання перебуває малолітня дитини - [PERSON] , [INFO] . Так,\~ у\~зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України,\~відповідно до\~пункту 20\~частини першої\~статті 106\~Конституції України,\~Закону України\~"Про\~правовий режим\~воєнного стану"\~ указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України \~№ 2102\~-IX\~від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час. Указом Президента України\~ від\~ 24.02.2022\~ року\~ №69/22\~ у\~зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України та\~з метою\~забезпечення оборони\~держави,\~підтримання бойової\~і мобілізаційної\~готовності Збройних\~Сил України\~та інших\~військових формувань,\~на підставі\~пропозиції Ради\~національної безпеки\~і оборони\~України,\~відповідно до\~частини другої\~статті 102,\~пунктів 1,\~17,\~20\~частини першої\~статті 106\~Конституції України\~ оголошено загальну мобілізацію. Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач призваний по мобілізації. З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З урахуванням\~встановлених обставин\~справи,\~ \~однаковий обов`язок\~ обох\~батьків щодо\~утримання своїх\~дітей,\~ суд\~вважає,\~ що\~ \~позовні вимоги\~ слід\~ \~задовольнити частково,\~з визначенням\~розміру \~аліментів \~на \~утримання \~ \~повнолітньої \~доньки,\~яка продовжує\~ навчання,\~ у\~ розмірі\~ 1/4\~частини \~всіх видів\~ \~заробітку \~(доходу)\~відповідача та\~ становленні\~ в\~ ході\~судового \~розгляду \~даного спору\~ \~обставини свідчать про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів, у зв`язку з навчанням його повнолітньої доньки та розмір аліментів в розмірі 1/4 частини його доходу не буде становити для нього намірний тягар. З урахуванням\~ конкретних\~обставин \~справи,\~наданих сторонами\~доказів,\~ однакового\~обов`язку обох\~батьків \~утримувати \~своїх \~повнолітніх \~дітей,\~які потребують\~допомоги \~у зв`язку\~з навчанням,\~ \~ суд\~приходить до\~висновку,\~щовідповідач\~ \~повинен та\~має можливість\~ надавати\~матеріальну допомогу\~на утримання\~своєї \~повнолітньої доньки,\~яка \~продовжує на\~теперішній час\~навчання,\~і у\~зв`язку\~з чим\~її потребує на весь період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Крім того, відповідно до ст.ст.\~201,\~191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Так, позивач звернулась до суду з позовом 11.07.2022 року та саме з цього часу з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до поданого позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач очікувала понести витрати у зв`язку з розглядом справи у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. У відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо).\~ Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Натомість позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу (договорів, розрахунків, квитанцій тощо). На підставі викладеного,

Outcome: partial