Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , в якому просить: - стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , який навчається, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; - стягнути одноразово з відповідача на користь позивача 1/2 коштів щорічної оплати за навчання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 840,00(п`ять тисяч вісімсот сорок) гривень; - стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на оплату підтримуючої лікувальної терапії хвороби серця сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 21.08.2022 (дати повноліття сина) до досягнення 23-річного віку. Позов обґрунтовує тим, що 14 вересня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Верховино-Бистранською сільською радою Великоберезнянського району Закарпатської області під актовим записом в книзі реєстрації за №1. В шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Заочним Рішенням Ужгородського міськрайоного суду від 18.12.2020 року по цивільній справі №308/9503/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, позовні вимоги задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом 17.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на оплату підтримуючої лікувальної терапії хвороби серця дитини [PERSON] , у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Рішення Ужгородського міськрайоного суду від 18.12.2020 року набуло законної сили 29.01.2021 року. Позивач зазначає, що Відповідач більше трьох років, як їх залишив і пішов проживати сім`єю до іншої жінки, участь у веденні домашнього господарства не бере, спільно з ними не проживає, не виконує сімейні обов`язки. [PERSON] , поступив на денну форму навчання за спеціальністю «інженерія програмного забезпечення» до Природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на платній основі. Термін навчання по 30.06.2023 року. Згідно Довідки №49 від 27.06.2022 року, виданої [PERSON] , він навчається на 3 курсі на контрактній основі. Вартість навчання на 3 курсі становить 11680,00 грн. на рік. У позові зазначено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання та, відповідно, потребує матеріальної допомоги обох батьків, так як необхідні кошти на оплату за навчання на проїзд до місця навчання, на придбання підручників, одягу, харчування. З огляду на вищенаведене щомісяця виникає необхідність по несенню витрат на навчання дитини до досягнення нею 23-річного віку. Позивач працює медичною сестрою в Ужгородській міській лікарні, і власних коштів не вистачає на покриття всіх витрат на потреби сина (щомісячна підтримуюча лікувальна терапія хвороби серця сина, навчання, одяг, додаткові дисципліни і т.п.). Відповідач обіцяв по можливості допомагати, однак обіцянки так і не виконує. Відповідач вже тривалий період по даний час працює майстром у ТОВ «УНГВАЙЕР», отримує високу заробітну плату. Позивач вказує, що їх спільний син [PERSON] має хворобу «Церебростенічна дистонія по кардіальному типу середньої важкості» II ст., і потребує щомісячної підтримуючої лікувальної терапії хвороби серця. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с.20-21). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлялась належним чином. При цьому, 26.09.2022 року подала заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. 28.10.2022 року подав заяву, відповідно до якої з позовною заявою [PERSON] згідний частково, а саме сплачувати аліменти 25% від всіх доходів, сплату за навчання. Не згідний зі сплатою за лікування тому що на протязі року його син [PERSON] жодного разу не був на прийомі в лікаря, а хвороба вказана в довідці вимагає постійного нагляду лікаря, у зв`язку із чим вважає що хвороба надумана. Вказав, що по сплаті за навчання пробував домовитися поза рішенням суду і згідний оплачувати. У відповідності до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 вересня 2004 року, серії [NUMBER] (а.с.5). Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.12.2020 року, справа №308/9503/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом 17.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на оплату підтримуючої лікувальної терапії хвороби серця дитини [PERSON] , у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Заочне рішення Ужгородського міськрайоного суду від 18.12.2020 року набуло законної сили 29.01.2021 року (а.с.6-7). Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8, 11). Відповідно до довідки завідувача відділення навчальної частини Природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» Наталії Александра від 27.06.2022 року №807, така видана [PERSON] студенту 3 курсу денної форми навчання спеціальності Інженерія програмного забезпечення про те, що він на даний час дійсно навчається в Природничо-гуманітарному фаховому коледжі Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» за кошти фізичних або юридичних осіб. Термін навчання: 30 червня 2023 року (а.с.12). Згідно довідки заступника головного бухгалтера Марії Маріонда №49 від 27.06.2022 року така видана [PERSON] ,\~який дійсно\~навчається в\~Природничо-гуманітарному\~фаховому коледжі\~Державного вищого\~навчального закладу\~«Ужгородський національний\~університет» на\~3\~курсі за\~спеціальністю «Інженерія\~програмного забезпечення»\~на контрактній\~основі. Вартість навчання на 3 курсі становить 11 680,00 грн. на рік (а.с.13). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №931/1 від 21.07.2022 року, така видана [PERSON] , яка доглядає за сином [PERSON] , [INFO] , діагноз: Нейроциркуляторна дистонія по кардіологічному типу середньої важкості, ІІ ступеня (а.с.14). Згідно довідки про доходи вих.№138 від 27.09.2022 року така видана [PERSON] про те, що він справді працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Унгвайер» та за період з березня по серпень 2022 року йому було нараховано 78\~583,51 грн., із них 21\~814,93 грн. було сплачено аліментів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосоване судом законодавство, позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень статті 6\~СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що якщо\~повнолітні дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року, справа № 521/16268/18, зроблено висновок, що конструкція даної статті передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання. Тобто нормами даної статті не передбачено обов`язку саме продовження навчання. За змістом статей 191, 200\~СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15\~травня 2006\~року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи що повнолітній син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , є студентом 3 курсу денної форми навчання спеціальності Інженерія програмного забезпечення Природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», навчається на контрактній основі. Крім цього встановлено, що плата за навчання [PERSON] на 3 курсі коледжу становить 11 680,00 грн. на рік. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач подав заяву, згідно якої визнає позов частково та не заперечує щодо стягнення із нього аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно та сплати 1/2 коштів щорічної оплати за навчання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5 840,00 грн., та відсутні підстави вважати, що внаслідок стягнення аліментів та сплати коштів за навчання будуть порушені права сторін та інтереси інших осіб, суд проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у вказаній частині. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрати на оплату підтримуючої лікувальної терапії хвороби серця сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісяця, починаючи з 21.08.2022 (дати повноліття сина) до досягнення 23-річного віку, суд прийшов до висновку, що така задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно з вимогами частини першої статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Разом із тим, з досягненням повноліття [PERSON] втратила правовий статус дитини (стаття 6 СК України), отже, вказані позовні вимоги стосуються утримання повнолітнього сина. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185\~СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року справа № 263/2444/17 (провадження № 61-34502св18), від 25 лютого 2020 року справа № 521/4397/17 (провадження № 61-39201св18), у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Враховуючи наведене питання додаткових витрат на [PERSON] у зв`язку із його лікуванням не є предметом даного судового розгляду щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку із продовженням навчання. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Із вхідного\~штемпеля вбачається,\~що позивач\~звернулася до\~суду із\~позовом про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітнього сина,\~який продовжує\~навчання 27.07.2022\~року,\~разом із\~тим,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~вважається таким,\~що досяг\~повноліття із [INFO] , тобто позов був пред`явлений до досягнення дитиною повноліття. З огляду на наведене аліменти слід присудити із дня досягнення [PERSON] повноліття. Враховуючи наведене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. При цьому у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 992,40 грн. гривень судового збору.

Outcome: partial