Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18 січня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Під час перебування сторін у шлюбі у них народилась дитина. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що стосунки між подружжям почали погіршуватись через відсутність порозуміння, довіри, різні інтереси, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства призводило до виникнення конфліктів. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Позивач в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 18 січня 2013 року вступили в зареєстрований шлюб. (а. с. 3) [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] (а.с. 4). Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року відстрочено позивачу [PERSON] сплату судового збору за подання до суду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до ухвалення судового рішення у справі. Згідно ч. ч. 1. 2 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі . Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, тому з урахуванням цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збору у розмірі 992,40 грн. на користь держави так як позивача сплата судового збору була відстрочена до ухвалення судового рішення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved