Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просили суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 3 080,00 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що 25 жовтня 2020 року в місті Києві на вулиці Депутатській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: транспортний засіб «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована Відповідачем потерпілій особі. Витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 3 080,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року справу передану до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, поважність причин неявки не повідомила, відзив не надсилала. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Поліс № А0/4657072 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб). 25 жовтня 2020 року в місті Києві на вулиці Депутатській відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: транспортний засіб «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . 15 грудня 2020 року до АТ «ПРОСТО-страхування» звернувся [PERSON] та повідомив, що в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить йому на праві власності. Відповідно до Висновку/калькуляції № 149413 від 16 грудня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Honda CIVIC», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 3 080,00 гривень. 25 жовтня 2020 року АТ «ПРОСТО-страхування» було прийнято рішення про визнання ДТП - страховим випадком, про що 13 січня 2021 року було складено страховий акт № 149413. Відповідно до платіжного доручення № 795 від 14 січня 2021 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 3 080,00 гривень. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов?язані з цим страховим випадком складають 3 080,00 гривень. АТ «ПРОСТО-страхування» напривало регресну вимогу № 04-386 від 17 лютого 2021 року на адресу відповідача. Однак, останній жодним чином не відреагував на дане звернення. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров?ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов?язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п. в ст: 38.1.1. Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо водій після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу. України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог статті 1188. Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З урахуванням п. 72 висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37). Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сума сплаченого відшкодування в розмірі 46 103,05 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн., а також витрати на надання правничої допомоги в розмірі 3 000,00 грн.

Outcome: approved