Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Керівник Кам`янської окружної прокуратури Кузьменко С. в інтересах держави в особі Кам?янської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Кам?янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. У своєму позові позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міської лікарні швидкої допомоги» (ЄДРПОУ 01985854) шкоду в сумі 14 793 грн. 60 коп., завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину [PERSON] .. В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.09.2021 у справі № 208/6630/21 (КП №12021040160000339), [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілим. [PERSON] , 26.06.2021 року, приблизно о 10.20 годині, знаходилась за кермом технічно справного автомобіля «Hyundai Accent» реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , належить їй, який стояв без руху на території місця для паркування, за адресою: [ADDRESS] . У вказаний час, водій [PERSON] не діяла таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху заднім ходом не переконалась в тому, що вона своїми діями не створить небезпеки іншим учасникам руху, не звернулась за допомогою до інших осіб, керуючи автомобілем «Hyundai Accent» реєстраційний номер [NUMBER] , розпочала рух заднім ходом на місці для паркування, за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, пр.-т.Тараса Шевченка, буд.7, тим самим створивши небезпеку іншим учасникам руху, в результаті чого задньою лівою частиною бамперу автомобіля, допустила наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка у цей час перебувала позаду вказаного транспортного засобу, на траєкторії його руху та в межах габаритів керованого [PERSON] автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія [PERSON] , згідно висновку судового експерта №655-Е від 23.07.2021р. потерпілій [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження, з приводу чого він перебував на стаціонарному лікуванні у відділені №03 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 26.06.2021р. по 13.07.2021р.. Витрати вказаного закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого склали 14 793,60 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. В судовому засіданні представник позивача Єрзаулов С.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові, відповіді на відзив та поясненнях. В судовому засіданні представник відповідача Івах Є.В. просив суд відмовити в задоволенні позову, посилалась на обставини викладені у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив. Представники Кам?янської міської ради, Комунального некомерційного підприємства Кам?янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за відсутністю представників, позовні вимоги підтримують. 2. Заяви, клопотання заявника та процесуальні дії суду. 01 червня 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 15 червня 2022 року представником відповідача надана заява про заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 24 червня 2022 року представником відповідача наданий суду відзив на позов. 01 липня 2022 року позивачем надана відповідь на відзив. 04 липня 2022 року представником відповідача надано клопотання про долучення доказів. 05, 11 липня 2022 року представником відповідача надані суду заперечення на відповідь на відзив. 11 липня 2022 року представником відповідача надана суду заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 11 липня 2022 року ухвалою суду заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 18 липня 2022 року позивачем надані до суду пояснення на подане заперечення представника відповідача [PERSON] адвоката Іваха Є.В. на відповідь на відзив. 18 липня 2022 року представником відповідача надано до суду клопотання про залучення у якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна». 03 серпня 2022 року представником відповідача надано до суду клопотання про долучення доказів. 03 серпня 2022 року представником відповідача надана до суду заява про розподіл судових витрат. 11 серпня 2022 року представником відповідача надана суду заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 22 серпня 2022 року ухвалою суду заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 25 серпня 2022 року представником відповідача надана суду заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 25 серпня 2022 року ухвалою суду заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 09 вересня 2022 року представником відповідача надана суду заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 09 вересня 2022 року ухвалою суду заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 04 жовтня 2022 року позивачем надані до суду пояснення на подані представником відповідача [PERSON] адвоката Іваха Є.В. пояснення на правові позиції та заяву про заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні. 17 жовтня 2022 року представником відповідача надана суду заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 17 жовтня 2022 року ухвалою суду заяву представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. 10 листопада 2022 року ухвалою суду в задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено. 10 листопада 2022 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення у якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» відмовлено. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 у справі № 208/6630/21 (КП №12021041160000339), [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілою (а.с.18-19). В результаті дій відповідача [PERSON] потерпілій [PERSON] згідно висновку експерта № 655-Е від 23.07.2021, потерпілій [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої велико- та малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, закритого перелому лівої променевої кістки в нижній третині, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, з приводу чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні № 03 Комунального некомерційного підприємства Кам`янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 26.06.2021 по 13.07.2021 (а.с.59-61). Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Кам?янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період з 26.06.2021р. по 13.07.2021р., витрачено грошові кошти в розмірі 14 793,60 грн. (а.с.39). Як вбачається з матеріалів справи відповідачем [PERSON] кошти не повернуті Комунальному некомерційному підприємстві Кам?янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» по лікуванню потерпілої [PERSON] . 4. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадкам і в порядку, що визначені законом. З урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Положення п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави. Так, встановлюючи відсутність підстав для представництва інтересів держави, обов`язковими є висновки Конституційного Суду України викладені у рішенні від 08.04.1999 р. № 3-рп/99, про те що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини). Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані належними нормами матеріального права, які узгоджуються та відповідають Конвенції та практиці ЄСПЛ. Так, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдані за певних обставин, наприклад, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (справа «Менчинська» проти Росії). Тому участь прокурора у даній справі, з урахуванням вище зазначеної практики Верховного суду та Європейського Суду з прав людини є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян. Таким чином, при порушенні або наявності загрози інтересам держави, бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування, компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме представництво органів прокуратури інтересів держави в особі відповідачів. Аналогічної правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду під час розгляду 15.10.2019 справи № 903/129/18 за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області до фізичної особи - підприємця про зобов`язання повернути земельну ділянку водного фонду. Зокрема, у постанові зазначено, що незалежно від причин неспроможності самостійно звернутися до суду вже сам факт не звернення сільською радою до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтересам жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людині. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України суду вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545 (надалі Порядку), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» передбачено, що позов про стягнення таких витрат може бути пред`явлений закладом охорони здоров`я, органом Державного казначейства України або прокурором. Також, відповідно до вимог п. 3 вищевказаного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно з ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Згідно з ч. 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 року встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ненадходження коштів до бюджету призводить до неналежного фінансування діяльності зазначеного лікувального закладу та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Відповідно до п. п. «а» та п.п. «а1» п.3 ч.1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, належать видатки на: амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні); первинну медичну допомогу (медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські і фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги та інші заклади охорони здоров`я, що надають первинну медичну допомогу). 6. Висновки суду. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки Комунальним некомерційним підприємством Кам?янської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» було понесено витрати на лікування потерпілої [PERSON] в розмірі 14 793,60 гривень, з відповідача слід стягнути вказану суму на користь вказаного комунального закладу. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 7.Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то суд вважає необхідним стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. з відповідача на користь держави, Враховуючи викладене та

Outcome: approved