Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позиція сторін у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом до АТ Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «ФІНІЛОН», про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між сторонами укладено низку договорів банківського вкладу, грошові кошти за якими банк відмовляється повернути вкладнику. Таким чином, банк має повернути суми вкладів, проценти за договорами, 3 % річних, інфляційні втрати та пеню згідно із Законом України «Про захист прав споживачів». Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що внаслідок укладання між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ ФК «ФІНІЛОН» Договору переведення боргу б/н від 17.11.2014р та переведення боргу за зобов`язаннями Банку щодо виплати коштів за договорами банківських вкладів, які є предметом у даній справі, АТ КБ ПРИВАТБАНК на цей час не несе зобов`язань за такими договорами, а ТОВ «ФК «ФІНІЛОН» є Новим боржником за даними банківських вкладів. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про вирішення справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2021 року у справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 15 серпня 2012 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір банківського вкладу (Заява №SAMDN25000727960659 вклад "Стандарт, 12 міс") на наступних умовах: сумма 10000.00 USD (десять тисяч доларів США) відсоткова ставка 10% річних особовий рахунок [NUMBER] рахунок/карта для зарахування відсотків по вкладу 26353614089792 (на цей рахунок оформлено вклад "Копилка 12 міс" ставка 9,5% річних з видачею електронної ощадної книжки [NUMBER] ). 15 серпня 2012 року [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір банківського вкладу (Заява №SAMDN25000727960716 вклад "Стандарт, 12 міс") на наступних умовах: сумма 4000.00 EUR (чотири тисячі евро) відсоткова ставка 8% річних особовий рахунок [NUMBER] рахунок/карта для зарахування відсотків по вкладу [NUMBER] (на цей рахунок оформлено вклад "Копилка 12 міс" ставка 7,5% річних з видачею електронної ощадної книжки [NUMBER] ). 12.08.2013 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір банківського вкладу (Заява №SAMDN25000737048053 вклад "Стандарт, 12 міс") на наступних умовах: сумма 3500.00 EUR (три тисячі п`ятсот евро) відсоткова ставка 7.5% річних особовий рахунок для зарахування вкладу та відсотків [NUMBER]. 11.09.2013 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" уклали договір банківського вкладу (Заява №SAMDN01000737585679 вклад "Стандарт, 3 міс") на наступних умовах: сумма 23014.00 грн (двадцять три тисячі чотирнадцять гривень) відсоткова ставка 16% річних особовий рахунок для зарахування вкладу та відсотків [NUMBER]. Банк відмовив позивачу у поверненні грошових коштів за казаними договорами банківських вкладів, зокрема листами від 30.09.2014 №20.1.0.0.0/7-20140929/3529 та від 17.10.2014 №20.1.0.0.0/7-20141016/1091. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту (частина перша статті 1059 ЦК України). Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення (SUK v. UKRAINE, № 10972/05, § 22, ЄСПЛ, від 10 березня 2011 року). Стосовно банківських вкладів Європейський суд з прав людини вважає, що вони беззаперечно становлять «майно», яке належить заявникам згідно зі статтею 1 Протоколу №1 і не заперечується, що заявники можуть забрати ці кошти разом з відповідними процентами, якщо забажають (GAYDUK AND OTHERS v. UKRAINE, № 45526/99, 46099/99, 47088/99, 47176/99, 47177/99, 48018/99, 48043/99, 48071/99, 48580/99, 48624/99, 49426/99, 50354/99, 51934/99, 51938/99, 53423/99, 53424/99, 54120/00, 54124/00, 54136/00, 55542/00, 56019/00, ЄСПЛ, від 2 липня 2002 року). Тлумачення частини третьої статті 1060 ЦК України свідчить, що банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за вкладом із спливом строку, який встановлений у договорі банківського строкового вкладу. Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 (провадження № 61-11520св20) зазначено, що: «в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зроблено висновок, що «після розірвання договорів їх умови припиняють діяти і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не договірних підставах, оскільки розірвання договорів у контексті статей 598 та 651 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання. Однак при вирішенні спору судами не враховано, що виплата передбачених пунктом 1 договорів та встановлених статтями 1061, 1070 ЦК України процентів поширюється лише на період дій договорів вкладу та після припинення таких договорів вказані проценти не нараховуються. Після розірвання договорів банківського вкладу за судовим рішенням проценти не виплачуються, оскільки договірні зобов`язання, у тому числі і з виплати процентів, припиняються»; У частині другій статті 1070 ЦК України визначено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Стороною відповідача не надано суду доказів розірвання договорів банківських вкладів та взагалі будь-яких доводів з цього приводу, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення сум вкладів та процентів за договорами. За договором №SAMDN25000727960659 вклад «Стандарт, 12 міс» від 15.08.2012 підлягають стягненню проценти (10%) за період з 15 серпня 2012 року по 05 серпня 2021 року в сумі 8 974, 30 дол. США. За договором №SAMDN27000727960660 вклад «Копилка, 12 міс» підлягають стягненню проценти (9,5 %) за період з 15 серпня 2012 року по 05 серпня 2021 року в сумі 4 216, 44 дол. США. За договором №SAMDN25000727960716 вклад «Стандарт, 12 міс» від 15.08.2012 підлягають стягненню проценти (8 %) за період з 15 серпня 2012 року по 05 серпня 2021 року в сумі 2 871, 78 Євро. За договором №SAMDN27000727960717 вклад «Копилка, 12 міс» підлягають стягненню проценти (7,5 %) за період з 15 серпня 2012 року по 05 серпня 2021 року в сумі 1 018, 54 Євро. За договором №SAMDN25000737048053 вклад «Стандарт, 12 міс» від 12.08.2013 підлягають стягненню проценти (7,5 %) за період з 12 березня 2013 року по 05 серпня 2021 року в сумі 2 205, 72 Євро. За договором №SAMDN01000737585679 вклад «Стандарт, 3 міс» від 11.09.2013 підлягають стягненню проценти (16 %) за період з 11 вересня 2013 року по 05 серпня 2021 року в сумі 29 094, 74 грн. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перша відмова банку від повернення вкладів зафіксована у листі від 30.09.2014 №20.1.0.0.0/7-20140929/3529, тому розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснено позивачем за період з 30.09.2014 по 05.08.2021 року (день, який передує зверненню до суду). На переконання суду, позивач обґрунтовано вважав, що саме за цей період банк прострочив виконання свого грошового зобов`язання, а відтак позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягають задоволенню. Відповідно до абз. 2 підпункт 32.3.2 пункту 32.3 статті 32 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІП «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувана, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором. Згідно інформації оприлюдненої на сайті АТ КБ «Приватбанк» https://privatbank.ua/ru/platezhnie-karty/universalna по короткостроковому кредиту «Універсальна» встановлено процентну ставку 3,6% за місяць. Правопорушення є триваючим, тому розрахунок пені здійснюється за 1 рік за період з 05.08.2020 по 05.08.2021, тобто за 12 місяців, що за договором №SAMDN25000727960659 вклад «Стандарт, 12 міс» від 15.08.2012 становить 116 396, 77 грн; за договором №SAMDN25000727960716 вклад «Стандарт, 12 міс» від 15.08.2012 становить 55 299, 28 грн; за договором №SAMDN25000737048053 вклад «Стандарт, 12 міс» від 12.08.2013 становить 48 386, 87 грн; за договором №SAMDN01000737585679 вклад «Стандарт, 3 міс» від 11.09.2013 становить 9 958, 20 грн. Щодо доводів АТ КБ «ПриватБанк» про переведення боргу за депозитними договорами на ТОВ «ФК «Фінілон» на підставі договору від 17 листопада 2014 року та щодо установленої судами нікчемності цього договору У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року в справі № 757/34314/18-ц (провадження № 61-7121св21) зазначено, що доводи касаційної скарги про те, що АТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем у справі, оскільки 17 листопада 2014 року між ним та ТОВ «ФК «Фінілон» укладений договір, за умовами якого товариство стало боржником за договором банківського вкладу, є безпідставними, оскільки відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Банк не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитор надав згоду на переведення боргу на ТОВ «ФК «Фінілон», а тому саме АТ КБ «ПриватБанк» є боржником за договором банківського вкладу та належним відповідачем у справі, що узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 729/887/19 (провадження 61-14093св20), від 20 жовтня 2021 року у справі № 201/8704/19 (провадження № 61-16655св21) та від 17 листопада 2021 року у справі № 755/17323/19 (провадження № 61-436св21) у подібних правовідносинах. Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України). Законодавець встановлює обмеження на заміну боржника у зобов`язанні поза волею кредитора. Такий підхід має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов`язання внаслідок заміни особи боржника. Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора. При вступі в договірні відносини кредитор розраховував на отримання виконання з огляду на якості конкретного боржника (здатність виконати обов`язок, платоспроможність, наявність у боржника майна тощо). За змістом статей 520, 521 ЦК України при заміні боржника первісний боржник вибуває із зобов`язання і замінюється новим боржником. Для породження переведенням боргу правових наслідків необхідним є існування двох складових: по-перше, вчинення договору (двостороннього правочину) між новим та первісним боржниками, причому такий правочин має вчинятися у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання; по-друге, надання кредитором згоди на переведення боргу. Відсутність згоди кредитора на переведення боргу не зумовлює нікчемності договору про переведення боргу між новим та первісним боржниками. У справі, що вирішується судом відсутність згоди кредитора на переведення боргу свідчить про те, що договір про переведення боргу між новим та первісним боржником не породив правових наслідків для кредитора, тобто не відбулося переведення боргу. Таким чином договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора - позивача, тобто не відбулося переведення боргу, а тому саме АТ КБ «ПриватБанк» є належним відповідачем у справі.

Outcome: approved