Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що службою у справах дітей сільської ради було прийнято повідомлення 21.02.2022р. від старости с. Сільце [PERSON] про те, що дитина [PERSON] , [INFO] залишилася на утриманні бабусі [PERSON] у зв`язку з тим, що батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 14 лютого 2022р. серія [NUMBER] . Мати дитини [PERSON] - не проживає з сім`єю протягом 3-4 років. У ході з`ясування обставин встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] (батьки малолітньої) перебували у шлюбі з 11.05.2010 року, що свідчить свідоцтво про шлюб видане виконкомом Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 11 травня 2010р. серія [NUMBER] . Від спільного подружнього життя в батьків народилася дочка [PERSON] . Однак, сімейне життя у громадян не склалося, і близько 4 років батько [PERSON] виховував та утримував [PERSON] самостійно. Мати малолітньої-відповідачка [PERSON] , [INFO] має місце реєстрації проживання [ADDRESS] , але вже тривалий час не проживає за вказаною адресою. Місце перебування [PERSON] невідоме, тому її намір щодо подальшого виховання та утримання дочки [PERSON] з`ясувати не має можливості, що підтверджується листом ССД Виноградівської міської ради від 23.02.2022р. №01-19/140. Відповідачка [PERSON] взагалі не цікавиться життям свої дочки [PERSON] протягом 4 років, не приймає участі у її вихованні, не вітає зі святами, не проявляє батьківської турботи, в тому числі не допомагає матеріально, про що письмово засвідчили сусіди [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] у заяві від 09.03.2022р. зазначила, що мати [PERSON] не приходить до неї в гості та не телефонує. У заяві [PERSON] (повнолітній син [PERSON] ), [INFO] , підтвердив той факт, що його мати-відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дочки [PERSON] . На протязі 3 років він не підтримує зв`язок з матір`ю та відсутня будь-яка інформація про її місцезнаходження. Протокольним рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 24.03.2022р. № З визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] . На підставі зазначеного, органом опіки та піклування Кам`янської сільської ради надано відповідний висновок від 31.03.2022р № 503. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач просить суд позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав з підстав, встановлених законом та одночасно ставить питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Представник позивача органу опіки та піклування Кам`янської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та надав висновок №503 від 31.03.2022 року, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Виноградівського районного суду, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Службою у справах дітей сільської ради було прийнято повідомлення 21.02.2022р. від старости с. Сільце [PERSON] про те, що дитина [PERSON] , [INFO] залишилася на утриманні бабусі [PERSON] у зв`язку з тим, що батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 14 лютого 2022р. серія [NUMBER] . Мати дитини [PERSON] - не проживає з сім`єю протягом 3-4 років. У ході з`ясування обставин встановлено, що громадяни [PERSON] та [PERSON] (батьки малолітньої) перебували у шлюбі з 11.05.2010 року, що свідчить свідоцтво про шлюб видане виконкомом Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області від 11 травня 2010р. серія [NUMBER] . Від спільного подружнього життя в батьків народилася дочка [PERSON] . Однак, сімейне життя у громадян не склалося, і близько 4 років батько [PERSON] виховував та утримував [PERSON] самостійно. Мати малолітньої [PERSON] , [INFO] має місце реєстрації проживання [ADDRESS] , але вже тривалий час не проживає за вказаною адресою. Місце перебування [PERSON] невідоме, тому її намір щодо подальшого виховання та утримання дочки [PERSON] з`ясувати не має можливості, що підтверджується листом ССД Виноградівської міської ради від 23.02.2022р. №01-19/140. Відповідно до п. 32 постанови КМУ від 24 вересня 2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо під час обстеження умов перебування дитини підтвердився факт залишення дитини без батьківського піклування, служба у справах дітей або виконавчий орган сільської ради протягом одного дня забезпечують тимчасове влаштування такої дитини, тому на підставі проведеного обстеження умов проживання дитини службою у справах дітей (акт обстеження від 24.02.2022р.) та за заявою [PERSON] (бабуся малолітньої) на період з 25.02.2022р. до прийняття рішення про призначення опіки, малолітню тимчасово влаштовано у сім`ю бабусі (наказ служби у справах дітей Кам`янської сільської ради від 25.02.2022р. № 14). [PERSON] взагалі не цікавиться життям свої дочки [PERSON] протягом 4 років, не приймає участі у її вихованні, не вітає зі святами, не проявляє батьківської турботи, в тому числі не допомагає матеріально, про що письмово засвідчили сусіди [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] . Малолітня [PERSON] у заяві від 09.03.2022р. зазначила, що мати [PERSON] не приходить до неї в гості та не телефонує. У заяві [PERSON] (повнолітній син [PERSON] ), [INFO] , підтверджує той факт, що його мама [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дочки [PERSON] . На протязі 3 років він не підтримує зв`язок з матір`ю та відсутня будь-яка інформація про її місцезнаходження. Згідно характеристики учениці 6-А класу Сілецького ЗЗСО І-ІІІ ступенів [PERSON] , [INFO] . Дівчина виховується бабусею, яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини. Бабуся підтримує тісний зв`язок зі школою та класним керівником. Мама дитини за період навчання у даній школі не приймала жодної участі у її вихованні. Про засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кам`янської сільської ради [PERSON] була повідомлена рекомендованим листом з повідомленням за адресою [ADDRESS] . 16.03.2022р. [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, про причини відсутності не повідомила, у зв`язку з чим засідання перенесено на 24.03.2022р. На повторне засідання мати також не з`явилася. Відправлені листи Укрпоштою було повернено, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Протокольним рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 24.03.2022р. № З визнано за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] . На підставі зазначеного, органом опіки та піклування Кам`янської сільської ради надано відповідний висновок від 31.03.2022р № 503. Так, у відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). За таких обставин, встановлено належними та допустимими доказами факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Як вбачається із Висновку органу опіки та піклування Кам`янської сільської ради Берегівського району за №503 від 31.03.2022 року, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідач впродовж тривалого часу мешкає окремо від дитини, вихованням не займається, не виявляє інтересу до її життя, не виявляє бажання до спілкування з своєю дитиною. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що з боку відповідача мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, суд прийшов до переконання про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав з підстав, встановлених законом. Разом з тим, слід роз`яснити відповідачу [PERSON] , що згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів прошу суд врахувати положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач є працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання. З урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів не є надмірною, а аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 992 грн.40 коп. та в розмірі 992 грн.40 коп. за подання заяви про стягнення аліментів

Outcome: approved