Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

15.03.2022 року [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом (а.с.1-3) в якому просить суд: - надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті його матері - [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в смт. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, на три місяці після набрання рішенням суду законної сили. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2006 року його матері - [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , та на підставі розпорядження голови Нікопольської районної держадміністрації № 360-р від 22.08.2003 року 1.0001 га земельної ділянки, розташованої в Черногригорівській селищній раді. [INFO] його мати померла в м. Нікополі Дніпропетровської області. До дня смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті, відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Крім нього, інших спадкоємців не має. Мати не складала заповіту. Останні роки свого життя мати тяжко хворіла. Тому, у зв`язку з постійною необхідністю стороннього догляду, він був вимушений переїхати до неї та з вересня 2019 року мешкав разом з нею без реєстрації в її домоволодінні, хоча був зареєстрованим за іншою адресою. Від прийняття спадщини він не відмовлявся. Після смерті матері, не знаючи положень закону про спадкування, він звернувся за юридичною консультацією та його запевнили в тому, що оскільки на момент відкриття спадщини він проживав разом зі спадкодавцем, йому не потрібно подавати в шестимісячний термін заяву про прийняття спадку. Також він вважав, що спадщину прийняв фактично, тому міг оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права у будь-який час, оскільки мешкав з матір`ю в її домоволодінні на час відкриття спадщини та продовжує проживати в будинку після її смерті по теперішній час, підтримує будинок в належному стані, відремонтував його, сплачує комунальні послуги, обробляю земельну ділянку. Це підтверджується довідкою від 17.02.2022 року. Крім того, до нотаріуса своєчасно він попасти не зміг ще і з тієї причини, що після смерті спадкодавця тривалий час знаходився у важкому психологічному і фізичному стані, він також є інвалідом 3 групи безстроково, та у скрутному матеріальному становищі, оскільки за життя мати тяжко хворіла, отримувала як і він мінімальну пенсію і він намагався утримувати її, а також у нього були інші значні витрати. 03 лютого 2022 року він звернувся до державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим, він вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить суд, розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с. 49). Представник Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с. 29). Від третьої особи на адресуду суду надійшла заява, в якій останній просить суд розглядати справу без його участі (а.с.53). Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання представником відповідача О. Крайнік позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За викладених обставин, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в зв`язку з визнанням відповідачем позову. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2006 року матері позивача - [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , та на підставі розпорядження голови Нікопольської районної держадміністрації № 360-р від 22.08.2003 року 1.0001 га земельної ділянки, розташованої в Черногригорівській селищній раді (а.с.9). [INFO] мати померла в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.36). До дня смерті вона проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті, відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Крім позивача, інших спадкоємців не має (а.с.36). Мати позивача не складала заповіту. Останні роки свого життя вона тяжко хворіла тому, у зв`язку з постійною необхідністю стороннього догляду, позивач був вимушений переїхати до неї та з вересня 2019 року мешкав разом з нею без реєстрації в її домоволодінні, хоча був зареєстрованим за іншою адресою. Від прийняття спадщини позивач не відмовлявся. Після смерті матері, не знаючи положень закону про спадкування, впозивач звернувся за юридичною консультацією та його запевнили в тому, що оскільки на момент відкриття спадщини він проживав разом зі спадкодавцем, йому не потрібно подавати в шестимісячний термін заяву про прийняття спадку. Також він вважав, що спадщину прийняв фактично, тому міг оформити в нотаріальній конторі свої спадкові права у будь-який час, оскільки мешкав з матір`ю в її домоволодінні на час відкриття спадщини та продовжує проживати в будинку після її смерті по теперішній час, підтримує будинок в належному стані, відремонтував його, сплачує комунальні послуги, обробляю земельну ділянку. Це підтверджується довідкою від 17.02.2022 року. Крім того, до нотаріуса своєчасно він попасти не зміг ще і з тієї причини, що після смерті спадкодавця тривалий час знаходився у важкому психологічному і фізичному стані, він також є інвалідом 3 групи безстроково, та у скрутному матеріальному становищі, оскільки за життя мати тяжко хворіла, отримувала як і він мінімальну пенсію і він намагався утримувати її, а також у нього були інші значні витрати. 03 лютого 2022 року позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, у зв`язку з чим, він вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. З наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого мана. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини дійсно з поважних причин.

Outcome: approved