Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 22.12.2000 року у Палаці урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 545. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА 22.12.2000 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільних дітей повнолітнього сина [PERSON] , 2001 року народження та дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу послугувало різні типи характерів, втрата почуття кохання та поваги один до одного, через це в родині виникали часті сварки. Шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року, сторони разом не проживають. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про поділ майна та про утримання дочки немає. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, а також просила задовольнити позовні вимоги, у випадку неявки відповідча не заперечує протии постановлення заочного рішення. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Згідно ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 22.12.2000 року в Палаці урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що складено відповідний актовий запис №545. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони не мають наміру зберегти шлюб, спільне життя їх не склалося, спільне господарство не ведуть з листопада 2013 року. ОЦІНКА СУДУ З 22.12.2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені. Шлюб має формальний характер, суперечить інтересам позивача. Сторони припинили вести спільне господарство, разом не проживають з листопада 2013 року, від спільного проживання мають спільних дітей. Спору про поділ спільного майна та про утримання дитини немає. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~СК\~України вказує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який не бажає примирення з відповідачем. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а шлюб має формальний характер. Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо розподілу судового збору суд зазначає, що позивачем не ставилося питання про стягнення на її користь витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved