Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] 12 вересня 2022 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що спільне сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні характери, погляди на життя та взаємну неприязнь один до одного, у зв`язку із чим що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, тому вони втратили один до одного почуття любові та поваги. З відповідачкою вони фактично не проживають більше чотирьох місяців, на даний час живуть у різних населених пунктах, тобто нормальні сімейні відносини між ними припинилися, що свідчить про те, що їх не пов`язує ні спільний побут ні спільне господарство, що унеможливлює збереження їхньої сім`ї, відтак шлюб став носити лише формальний характер і подальше його збереження вважає недоцільним і таким, що порушує його особисті права. Представник позивача [PERSON] - адвокат Куцина Ю.М. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] також подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведеного суд постановив судовий розгляд справи здійснювати за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Із свідоцтв про шлюб та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2013 року, від якого мають одну неповнолітню дитину ( а. с. 3, 4). Із заяви по суті справи видно, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved