Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

07.09.2022 позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що сторони з 23.08.1969 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства сторони не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.09.2022 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник в судове засідання не прибули. Надали до суду заяви в яких просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Суд встановив, що 23.08.1969 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 27.07.2021, актовий запис № 1217. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». До суду із даним позовом звернулася позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] , що вбачається з копій паспортів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 30.08.2002 року. Отже, у свідоцтві про шлюб має місце написання прізвищ осіб, які уклали шлюб, як « [PERSON] », у той час як після реєстрації шлюбу сторони отримали паспорт громадянина України, де їх прізвище зазначено як « [PERSON] ». Також, у свідоцтві про шлюб має місце написання ім`я позивача як « [PERSON] », у той час як у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , ім`я позивача зазначено як « [PERSON] ». З експертного висновку №056/1594-m від 09.09.2021 року вбачається, що розбіжності написання прізвищ та імені виникла внаслідок відхилення від орфографічних норм або правил і принципів міжмовного перетворення і зумовлені ситуацією контактно білінгвізму. При вирішенні даної справи суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстрований 23.08.1969 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 1217. Відповідно до статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~ Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн., понесені ним у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved