Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

23 вересня 2022 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до ФОП [PERSON] , третя особа Олександрійський міськрайонний центр зайнятості, про встановлення факту припинення дії трудових правовідносин та трудового договору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є внутрішньо-переміщеною особою. Наказом в.о. директора КНП «Обласний госпіталь для ветеранів війни м.Святогірська» №53-к/тр від 20.08.2022 її було звільнено з роботи відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з неможливістю забезпечити працівника роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій, що підтверджується наказом. Після звільнення, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, пов`язаному з відсутністю роботи, вимушеним переселенням та втратою у зв`язку з цим всіх матеріальних заощаджень, з метою пошуку роботи та для використання права на державну допомогу у зв`язку з безробіттям вона звернулася до Олександрійського міськрайонного центру зайнятості. Однак, листом центр зайнятості їй відмовив в постановці на облік, наданні статусу безробітного та призначенні допомоги по безробіттю згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку з тим, що за наявною інформацією про її трудову діяльність вбачається, що 03.04.2002 було зареєстровано трудовий договір між нею та ФОП [PERSON] і відсутні документальні докази про припинення зазначених трудових відносин. У зв`язку з тим, що для зняття з реєстрації трудового договору вимагається явка обох сторін договору, що забезпечити неможливо, їй рекомендовано звернутися до суду. Так, [PERSON] є фізично особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність за видом діяльності «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами» (КВЕД 47.89) у м.Харків. В грудні 1999 року вона почала працювати у [PERSON] продавцем (реалізатором) роздрібних товарів на ринку. В подальшому між ними було укладено трудовий договір у письмовій формі, який 03.04.2002 було зареєстровано у відповідному центрі зайнятості у м. Харків. Вона продовжувала працювати у ФОП [PERSON] по вересень 2002 року включно. З жовтня 2002 року вона припинила працювати в ФОП [PERSON] . При цьому оскільки ним не було здійснено в її трудовій книжці записів про прийняття на роботу, то і запис про звільнення з роботи також не було внесено. З часу припинення з жовтня 2002 року трудових відносин з [PERSON] вона вела активну трудову діяльність, зокрема, здійснювала самостійну підприємницьку діяльність, з жовтня 2003 року працювала у ФОП [PERSON] , в 2006-2007 р.р. в ТОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-5», в 2007-2010 р.р. працювала в ТОВ «Будівельна компанія Харків-Москва», потім в ТОВ «Еталонбудінвест», ПП «Будгарант-7», ПФ «Банзай», ТОВ «Хозхімсервіс» та КНП «Обласний госпіталь для ветеранів війни м.Святогірська», що підтверджується трудовою книжкою та формою ОК-5. На вищезазначених підприємствах вона працювала повний робочий день та не суміщувала свою роботу в них з якоюсь іншою роботою в іншого роботодавця. Зазначені факти вказують на те, що трудові правовідносини з ФОП [PERSON] були припинені з 01.10.2002 за ініціативою працівника, що підтверджується і формою ОК-5, відповідно до якої ФОП [PERSON] здійснював сплату податків з моєї заробітної плати по вересень 2002 року включно. Після чого така сплата припинилася. Вирішити питання в позасудовому порядку на даний час неможливо, оскільки зняття з реєстрації трудового договору здійснюється за умови обов`язкової явки до центру зайнятості обох сторін договору. Їй не відоме фактичне місце перебування ФОП [PERSON] . В неї також не зберігся екземпляр трудового договору. Просить встановити факт припинення з 01.10.2002 дії трудових правовідносин та трудового договору, укладеного 03.04.2002 між [PERSON] та ФОП [PERSON] на підставі ст. 38 КЗпП (за власним бажанням). Ухвалою судді від 26.09.2022 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно довідки переселенця, [PERSON] є внутрішньо-переміщеною особою (а.с.19). Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , з 03.04.1995 року прийнята майстром будівельної ділянки. 16.03.1998 року звільнена у зв`язку з ліквідацією підприємства. Наступний запис міститься за 26.10.2006 - прийнята на роботу інженером по проектно-кошторисній роботі в ТОВ «Будівельна компанія «Комфортбуд-5». В подальшому неодноразово звільнялася та влаштовувалась на роботу (а.с.8-12). З копії довідки Пенсійного фонду України, форма ОК-5, виданої на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання з грудня 2019 року по вересень 2002 року працювала у «КОРМАНОВ» (а.с.13-16). Листом Олександрійського міськрайонного центру зайнятості від 14.09.2022 №02-11/469/02 [PERSON] було відмовлено в постановці її на облік, наданні статусу безробітного та призначенні допомоги по безробіттю згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку з тим, що за наявною інформацією про її трудову діяльність та інформацією, якою володіє державна служба зайнятості, вбачається, що 03.04.2002 було зареєстровано трудовий договір між [PERSON] та ФОП [PERSON] і відсутні документальні докази про припинення зазначених трудових відносин. Роз`яснено, що для зняття з реєстрації трудового договору вимагається явка обох сторін договору (а.с.7). Відповідно до ч. 1\~ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з ч. 2\~ст. 22 КЗпП України, відповідно до\~Конституції України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. У відповідності до п. 4 ч. 1\~ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Частиною першою\~статті 38 КЗпП України\~передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін. Зі змісту\~ст. 21 КЗпП України\~випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 № 260 «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та, зокрема, п.2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. Згідно п. 8, 14 вказаного Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору; записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. За змістом такого Порядку, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. Отже, у разі відсутності однієї зі сторін виникають труднощі зі встановленням обставини щодо припинення трудового договору, оскільки п. 8 Порядку передбачає звернення сторін (а не однієї сторони) у центрі зайнятості. За відсутності ж такої можливості підставою для зняття трудового договору з реєстрації та подальше внесення відповідних відомостей до трудової книжки може бути рішення суду, яке набрало законної сили про припинення дії трудового договору. Отже судом встановлено, що позивач працювала у ФОП [PERSON] у період з грудня 1999 року по жовтень 2002 року, після чого припинила трудові відносини з відповідачем. Припинення трудових відносин між сторонами у передбачений законом спосіб не було оформлено, на теперішній час місце перебування відповідача не відоме, що змушує позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Оскільки позивач не працює у відповідача з жовтня 2002 року, що підтверджується наданими позивачем доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що судом звільнено позивача від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягуються з відповідача на користь держави.

Outcome: approved