Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В своєму позові зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З народження дитина проживає з нею. Оскільки відносини з відповідачем не складаються, між ними стали виникати непорозуміння. Вони «переселенці», в Харкові орендують двокімнатну квартиру, за яку постійно треба сплачували кошти. Відповідач виїхав до свого місяця служби, позивач за сімейними обставинами цього зробити одразу не смогла. Відповідач нерегулярно надає їй кошти на утримання сина, постійно забуває. Це спричиняє для неї велику проблему, вона і так працює на дві ставки, щоб отримувати зарплату і утримувати родину. Відповідач не є інвалідом, не має нікого на утриманні, матеріальну допомогу нікому не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) але не більше встановленого законом максимуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Попової В.О. від 28 грудня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 12-13). Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження,справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 644/11739/21 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 24 серпня 2022 року справу прийнято до свого провадження, розгляд вирішено продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 20). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи або клопотання сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомив. З клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками від 18 липня 2019 року №6332-5000161734 та від 30 червня 2016 року №6332-15159, виданими Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради (а.с. 4, 5). Між сторонами виник спір щодо періодичності надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач зазначає, що таку допомогу на утримання дитини відповідач надає нерегулярно, оскільки постійно забуває. Доказів на спростування даної обставини відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини [PERSON] батько надає не регулярно, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», на час розгляду справи становить 2744 грн., з 01 грудня 2022 року становитиме 2833 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 08 грудня 2021 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved