Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

17 грудня 2021 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що позивачем надаються послуги з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] на підставі укладеного між сторонами договору у вигляді підписаної відповідачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). 07 липня 2021 року працівниками позивача за вказаною адресою виявлено ознаки несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, внаслідок чого лічильник газу було демонтовано та направлено для проведення відповідної експертизи. За наслідками останньої встановлено відсутність захисного пломбування в місцях, визначених виробником лічильника, існування доступу до відлікового механізму, пофарбованість лічильника, а також зроблено висновок про несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку природного газу. Такі обставини позивач кваліфікує як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу не обліковується чи обліковується частково, викривляючи дані обліку природного газу. За результатами розгляду акту про порушення 23 вересня 2021 року комісією оператора ГРМ прийнято рішення задовольнити такий акт, через що здійснено нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу на суму 13220,97 гривень, про що складено відповідний акт-розрахунок. Посилаючись на те, що відповідач дотепер вартість необлікованого природного газу не сплатила, позивач просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача на свою користь означену суму грошових коштів, а також вартість робіт з демонтажу, транспортування та проведення експертизи лічильника в сумі 4948,38 гривень, поклавши на відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 грудня 2021 року за вищевказаною позовною заявою було відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18 лютого 2022 року відповідачем подано відзив на позовом, в якому відповідач просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свою правову позицію тим, що відповідно до вимог ЦПК України позивач сам повинен сплачувати витрати на проведення експертизи лічильника газу, акт експертизи не підписано юристом позивача, відповідач не отримувала повідомлення про розгляд акту про порушення, а також претензію про виплату нарахованого необлікованого газу. Також вказуючи, що відліковий механізм лічильника не пошкоджений, про що вказано у висновку експертизи позивача, втручання у роботу такого лічильника не було, не зафіксовано, позивачем не доведено, що виключає можливість нарахування необлікованого природного газу та стягнення з відповідача його вартості. Послалась відповідач і на помилковість розрахунку донарахованого об`єму необлікованого природного газу. 28 лютого 2022 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача просила позов задовольнити в повному обсязі, пославшись на доведеність матеріалами справи, зокрема актом експертизи лічильника, факту втручання відповідача у роботу лічильника газу, оскільки сама можливість викривлення даних обліку газу внаслідок пошкодження лічильника, вже є достатньою підставою для висновку про несанкціоноване втручання відповідача в роботу лічильника газу та відповідно підставою для нарахування і стягнення вартості необлікованого газу. Вказав представник позивача у відповіді на відзив і про те, що відповідачу направлялись претензія та виклики на засідання комісії з розгляду акту про порушення, правильність розрахунку необлікованого газу, оскільки таке нарахування здійснювалось за наявними у позивача вихідними даними, а відповідач про їх зміну не повідомляла, хоча повинна була. На підставі розпорядження голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» від 06 квітня 2022 року №16/0/9-22 та у відповідності до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» матеріали даної цивільної справи надійшли до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, де 05 липня 2022 року у відповідності до ст.ст.14, 33, 34 ЦПК України були розподілені та передані для розгляду по суті судді Авраменко А.М. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2022 року цивільну справу прийнято до свого провадження та вирішено здійснити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03, 25 серпня, 08 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотань сторони позивача про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції. 03 вересня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, повністю тотожна за змістом відповіді на відзив, яка подавалась стороною позивача Лозівському міськрайонному суду Харківської області. В судове засідання учасники розгляду справи не заявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд справи за відсутності сторін, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються позивачем за адресою нерухомого майна, що розташоване за адресою [ADDRESS] . При цьому облік спожитого природного газу здійснюється побутовим лічильником газу. Викладене підтверджується копією заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), а також визнано відповідачем у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України. 07 липня 2021 року представником позивача в присутності відповідача виявлено ознаки імовірного втручання в роботу лічильника газу (несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ - підозра на пошкодження мастичних пломб), що викликало необхідність його додаткового огляду, внаслідок чого в той же день лічильник було демонтовано представником позивача, про що складено відповідні акти про порушення, про виявлені порушення, про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи (протокол щодо направлення ЗВТ на експертизу), копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідно до акту №999 експертизи лічильника газу від 15 липня 2021 року встановлено, що комісією АТ «Харківгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» було проведено експертизу побутового лічильника газу, за наладками чого виявлено відсутність захисного пломбування в місцях, визначених виробником лічильника, наявність доступу до відлікового механізму, цілісність якого не пошкоджено, лічильник пофарбовано. На підставі викладено зроблено висновок про несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що призводить до викривлення даних обліку газу. З тих же підстав зроблено висновок про непридатність лічильника для подальшої експлуатації. Викладене підтверджується копією означеного акту експертизи, копією довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Вартість проведеної вищевказаної експертизи, робіт з демонтажу та монтажу лічильника газу склала 4948,38 гривень, що підтверджується копією претензії та розрахунку. 23 вересня 2021 року комісією позивача розглянуто та задоволено вищевказаний акт про порушення від 07 липня 2021 року та складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, відповідно до яких здійснено нарахування необлікованого об`єму природного газу в межах останніх шести місяців, які передували дню виявленню порушення, а саме за період з 22 березня 2021 року по 06 липня 2021 року в розмірі 1171,05 м3 на суму 13220,97 гривень. Виставлено рахунок відповідачу на оплату зазначеної суми, який направлено поштовим зв`язком разом з письмовою вимогою та рахунком вартості проведеної експертизи, робіт з демонтажу та монтажу лічильника газу. Викладені обставини підтверджуються копією протоколу засідання комісії, копією акту-розрахунку, копіями рахунків, копією претензії, копіями поштових документів. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані ЦК України, Законом України «Житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРМ), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619 (далі - Положення). Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Нормою ст.11 ЦК України визначено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. За змістом ст.ст.5, 12 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Статтею 18 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Згідно ст.7 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач, окрім іншого, зобов`язаний забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу. Згідно ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Аналогічні положення містить п.7.4 Типового договору розподілу природного газу постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498. Пунктом 2 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ визначено, що у протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт. За змістом п.9 глави 2 розділу ІХ, п.4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені. Пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ визначено, що оператор ГРМ та споживач під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу. Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про : пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом. За змістом п.п.3.1-3.3 Положення лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі в таких випадках: у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра . У разі виявлення означених порушень представником газопостачальної (газотранспортної) організації складається акт про виявлені порушення, проводиться демонтаж лічильника газу, складається про це акт. Експертиза проводиться комісією яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації, за наслідками експертизи складається акт експертизи. Аналогічні положення містить глава 10 розділу Х Кодексу ГРМ. Відповідно до п.1 глави 2 ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать в тому числі несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). В свою чергу, відповідно до п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Згідно п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 Кодексу ГРМ) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. За змістом п.п.1, 11, 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ встановлено, що у разі у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 ХІ Кодексу ГРМ, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При складанні акта-розрахунку враховується, розрахований необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Пунктом 8 глави 9 розділу X Кодексу ГРМ передбачено, якщо за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). При цьому якщо сам ЗВТ за результатами експертизи або позачергової чи експертної повірки буде визнаний таким, що непридатний до подальшої експлуатації та потребує ремонту, витрати, пов`язані з ремонтом ЗВТ або встановленням нового ЗВТ, мають бути компенсовані за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ). За змістом ст.ст.509, 526, 610, 611 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст.1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини правовідносин сторін в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи підтверджено заявлений позивачем факт існування між сторонами договірних правовідносин, предметом яких є розподіл позивачем за адресою нерухомого майна - об`єкта споживача природного газу в обсязі (об`ємах), необхідних відповідачу, як споживачу, а також виникнення у відповідача в зв`язку із цим обов`язку забезпечити збереження і цілісність ЗВТ (лічильника газу), зокрема пломб (відбитків їх тавр) лічильника газу. Однак такий обв`язок відповідачем, як споживачем, не було виконано, що було виявлено представниками позивача при проведенні перевірки встановленого у відповідача лічильника газу, за наслідками чого виявлено відсутність захисного пломбування в місцях, визначених виробником лічильника, наявність доступу до відлікового механізму, цілісність якого не пошкоджено, лічильник пофарбовано. Разом з тим, проаналізувавши зміст наведених вище положень законодавства, зокрема п.4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, логічним та беззаперечним є висновок, що для встановлення факту несанкціонованого втручання споживача в роботу ЗВТ/лічильника газу, що, в свою чергу, тягне нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та її подальшого стягнення в судовому порядку, необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Тобто лише сам факт наявності пошкодження лічильника газу/відсутності його захисного пломбування за відсутності інших обов`язкових вищенаведених елементів складу правопорушення, а саме: витрати (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або наявність інших дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, не свідчить про наявність несанкціонованого втручання споживача у роботу ЗВТ/лічильника газу. Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року по справі №509/2780/19, від 07 квітня 2021 року по справі №509/2781/19, від 14 квітня 2021 року по справі №509/4515/18, від 26 травня 2021 року по справі №310/10313/18, від 04 серпня 2021 року по справі №334/5744/19, від 11 жовтня 2021 року по справі №646/6354/19. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, відсутності його пломбування, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням), а саме останній факт позивачем не тільки не заявлено і належним чином не мотивовано, а й не доведено жодними доказами, натомість позивач у відповіді на відзив висловлює хибне твердження про достатність лише самого факту відсутності пломбування, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність всіх складових цивільного правопорушення. Останнє, в свою чергу, не дозволяє суду підтвердити правомірність нарахування позивачем відповідачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, а отже і правомірність заявленої вимоги про стягнення такої вартості та витрат на проведення експертизи, демонтаж та монтаж лічильника, як похідної вимоги. Відтак, позовні вимоги суд оцінює як необґрунтовані та недоведені, що унеможливлює їх задоволення. В той же час, суд критично оцінює та не приймає до уваги як належний та достатній доказ несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу копію акту №999 експертизи лічильника від 15 липня 2021 року, оскільки останнім зафіксовано лише факт відсутності пломбування, наявності доступу до відлікового механізму, пошкодження якого не виявлені, як і порушення в його роботі. Посилання ж в акті на факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника за таких обставин та відсутності інших доказів необліковування, викривленого обліку споживання відповідачем природного газу не може вважатись належним та достовірним підтвердженням всіх елементів складу правопорушення, зокрема заявлених наслідків порушення цілісності лічильника газу. Не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і твердження сторони відповідача про те, що акт №999 експертизи лічильника від 15 липня 2021 року не містить підтвердження наявності у складі комісії юриста, оскільки зміст акту містить як анкетні дані, так і назву посади та підпис означеного члена комісії. Складаючи повний текст даного рішення суду за наслідками розгляду по суті спору сторін, та наводячи у ньому мотивовану оцінку аргументів сторін, заявлених як підстави для задоволення та відмови у задоволенні позову, суд у відповідності до норм ст.10 ч.4 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права, відповідно до якої Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що згідно ст.6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Однак, ст.6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. (див. Ruiz Torija v. Spain, рішення від 9 грудня 1994 року, Серії А №303-А, с.12, §29; Hirvisaari v. Finland, рішення від 27 вересня 2001 року, заява №49684/99, §30; Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), §61; Garcia Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії), §26; Jahnke and Lenoble v. France (Янке і Ленболь проти Франції) (dec.); Perez v. France (Перез проти Франції), §81; Салов проти України, рішення від 06 вересня 2005 року, заява №65518/01, п.89) Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: dismissed