Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 року, який зареєстрований Миргородським міським відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис №161. У шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, зіпсування сімейних відносин, шлюб носить на даний час формальний характер. На примирення не згоден. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 24 липня 1993 року Миргородським міським відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис №161. Ухвалою суду від 07.10.2022р. провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка\~ до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~і роз`ясненням п. 10\~Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року №11\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до ст.ст.\~110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 липня 1993 року, який зареєстрований Миргородським міським відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис №161 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 24.07.1993. а.с.5). У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим і недоцільним, за таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи, що позивач відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved