Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

До Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від представника\~позивача адвоката\~Заріцького С.М.\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~житлово-комунальні\~послуги.\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~зазначив,\~що з\~18\~серпня 2012\~року по\~28\~грудня 2021\~року перебували\~з відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі.\~Від шлюбу\~мають двох\~дітей [PERSON] \~ [INFO] \~та [PERSON] \~ [INFO] .\~ [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~квартири,\~укладеного 22\~грудня 2017\~року між\~ним та\~ [PERSON] \~став власником\~трикімнатної квартири\~ [ADDRESS] .\~Договір купівлі-продажу\~був посвідчений\~приватним нотаріусом\~Вишгородського нотаріального\~округу Київської\~області Сорокою\~В.О.\~Того ж\~дня,\~22\~грудня 2017\~року було\~проведено державну\~реєстрацію права\~власності [PERSON] \~на придбану\~квартину,\~що підтверджується\~довідкою з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~примірник якої\~додається до\~позовної заяви.\~З часу\~придбання квартири\~до теперішнього\~часу в\~ній проживає\~позивач разом\~із своєю\~дружиною -\~ [PERSON] та\~дітьми \~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~довідками про\~реєстрацію місця\~проживання,\~копії яких\~додаються до\~позовної заяви.\~З метою\~забезпечення квартири\~електропостачанням,\~газопостачанням,\~теплопостачанням,\~водопостачання та\~водовідведення,\~вивезення твердих\~побутових відходів,\~а також\~телекомунікаційними послугами\~з надання\~телебачення та\~мережі інтернету\~ [PERSON] ,\~як власник\~квартири уклав\~договори на\~обслуговування з\~постачальниками таких\~послуг.\~З початку\~дії договорів\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг [PERSON] \~самостійно,\~вчасно та\~в повній\~мірі виконує\~зобов`язання з\~оплати наданих\~послуг,\~що підтверджується\~квитанціями про\~оплату.\~За період\~з початку\~2019\~року по\~кінець 2021\~року [PERSON] \~загалом за\~надані житлово-комунальні\~послуги сплатив\~-\~53862,42\~грн. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] за позовом останньої було розірвано. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] користуючись житлово - комунальними послугами не брала участі в їх оплаті, вона повинна відшкодувати [PERSON] 1/2 частину сплачених ним коштів. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. 26 травня 2022 року до суду від представника відповідача адвоката Кар`єва А.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 18 серпня 2012 року, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюб між відповідачем та позивачем розірвано 28 грудня 2021 року, а при реєстрації розірвання шлюбу їй відновлено прізвище з [PERSON] на [PERSON] Таким чином до 28 грудня 2021 року, сторони перебуваючи у шлюбі несли витрати, які складалися із утримання житла в якому вони проживала так і утримання спільних дітей. Також зазначив, що в період за серпень-грудень 2021 року, відповідачкою було витрачено на потреби дітей не менше 60 532,00 грн., що підтверджується чеками. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про ухилення іншого співвласника від виконання своїх зобов`язань по оплаті за спожиті ними комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно наданих довідок про нарахування та сплаті комунальних послуг заборгованість відсутня, а сторони перебуваючи у шлюбі мали спільний сімейний бюджет в частині сплати комунальних послуг, половину витрат яких відповідачка віддавала позивачу, перебуваючи з ним у шлюбі. Крім того, надані до суду позивачем докази свідчать про те, що порядок користування між співвласниками належною їм квартирою не встановлювався; між сторонами у даній справі не укладено договору про участь у витратах на оплату житлово-комунальних послуг; між сторонами відсутній розподіл особового рахунку за користування житлово - комунальними послугами; позивач не звертався до відповідачки про розподіл особових рахунків з утримання спільного майна; в прохальній частині позову, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки за період з 01.01.2018 року по 31.12.2021 рік, в той же час позивач підсумовує річні витрати починаючи з 2019 року; в матеріалах справи, відсутні докази того, що оплати відбувалися саме з банківського рахунку позивача, тому просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що сторони проживали разом з 2012 року, проте в 2018 році відносини погіршилися. З того часу в них не було спільного бюджету та близьких відносин. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити у позові з наведених у відзиві підстав. Додав, що хоч і з червня 2021 року, коли була подана позовна заява про розірвання шлюбу, між позивачем та відповідачем дійсно погіршились сімейні стосунки, про що зазначено в позовній заяві про розірвання шлюбу, однак подружжя продовжило виконувати обумовлені раніше домовленості щодо здійснення витрат на дітей, житло-комунальні послуги та інших витрат. Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Під час шлюбу, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 22 грудня 2017 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Київської області Сорокою В.О., була придбана квартира [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] , загальною площею 63, 6 кв. м, житловою площею 38,3 кв. м. [PERSON] не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 29.11.2021 року. З довідок про реєстрацію місця проживання від 28.05.2021 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] з 26.03.2019 року по теперішній час. 22.12.2017 року між [PERSON] та Вишгородським міським комунальним підприємством «Водоканал» було укладено договір № 13/20 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. 29.12.2017 року між [PERSON] та з Вишгородським районним комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення. 04.01.2018 року між [PERSON] та ПрАТ «Київобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією. 08.02.2018 року [PERSON] було подано до ТОВ «КИЇВОБЛГАЗЗБУТ» заяви-приєднання до умов договорів постачання та розподілу природнього газу побутовими споживачами, а також заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу. 18.08.2019 року між [PERSON] та ОСББ «Мазепи» було укладено договір про надання послуг з управління будинком та прибудинкової території. На підставі публічного договору про надання телекомунікаційних за адресою: [ADDRESS] надавалися телекомунікаційні послуги. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та при реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] було відновлено прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 21.01.2022 року серії [NUMBER] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто, ст. 60 СК поширює правовий режим спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Вказана норма є продовженням загальної норми ч. 3 ст. 368 ЦК, якою встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.68 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, як співвласники житлового приміщення сторони мають солідарні обов`язки перед постачальниками комунальних послуг, але об`єктом права спільної сумісної власності, згідно ч. 2 ст. 61 СК України, є також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані однім із подружжя і внесені до сімейного бюджету. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Позивачем не надано достатніх доказів про сплату комунальних послуг з особистих власних коштів, а не з сімейного бюджету, матеріальної основи сім`ї. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги заявлені за період коли сторони перебували у шлюбі і відповідно до ст. 54 ч.3 СК України, дії (в даному випадку витрати на житлово-комунальні послуги) одного з подружжя стосовно життя сім`ї вважаються вчиненими за згодою другого з подружжя, із спільного сімейного бюджету. Зазначених обставин позивач не спростував, чим не виконав вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, а тому суд не має законних підстав для стягнення з відповідача витрат на житлово-комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене, заявлений позов не підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його позову, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed