Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] , від імені якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Семененко Д.В., звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2017 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1493. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди щодо життя, життєвих цінностей та виховання дитини. В зв?язку із цим між ними втрачена довіра та взаєморозуміння. Внаслідок чого сторони не проживають разом. Крім того просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. Представник позивача адвокат Герасимчук С.С. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі сторони позивача та розірвати шлюб без надання строку на примирення. Відповідачка також подала до суду заяву, в якій зазначила про згоду на розірвання шлюбу погоджується, просила розглядати справу за її відсутності та не надавати строк для примирення сторін. У відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено,\~що 11 серпня 2017 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1493, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 11 серпня 2017 року. Від шлюбу у сторін є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 10 серпня 2021 року. Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різні погляди щодо життя, життєвих цінностей та виховання дитини. В зв?язку із цим між ними втрачена довіра та взаєморозуміння, проживають окремо, потребу на примирення та збереження сім`ї не мають. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення й подальше спільне життя подружжя є неможливим, а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. Стосовно стягнення із відповідачки витрат, які поніс позивач у зв?язку із зверненням до суду, суд зазначає наступне. Так як відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~позивачу має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 496,20 грн., решту згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути із відповідачки в сумі 496,20 грн. Щодо стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу суд зазначає. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09 червня 2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та їх відшкодування, заявником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. Окрім того представниками позивача у справі виступали два адвокати, правова допомога яких позивачем не виокремлена для визначення окремої вартості послуг кожного. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved