Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

У жовтні 2022 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про\~видачу обмежувального\~припису,\~в якому\~просила видати\~обмежувальний припис\~на строк\~шість місяців,\~яким визначити\~заходи тимчасового\~обмеження прав\~ [PERSON] ,\~а саме:\~заборонити йому\~перебувати у\~місці проживання\~заявниці за\~адресою: [ADDRESS] ;\~наближатись на\~300\~метрів до\~місця проживання\~заявниці. В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначила,\~що заінтересована особа [PERSON] є її рідним сином та вчиняє щодо неї насильство психологічного, фізичного та економічного характеру. Принижує її , обзиває лайливими словами, погрожує фізичною розправою, забирає із її помешкання, погребу продукти харчування, погрожує відібрати будинок та земельну ділянку. Звернення до поліції не дають ніяких результатів. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.10.2022 року прийнята заява до розгляду та відкрито провадження. В судовому засіданні заявниця та свої вимоги підтримала, просила заяву про видачу обмежувального припису задовольнити. Представниця заінтересованої особи в судовому засіданні заперечив щодо обставин, викладених у заяві, зазначив, що вони є надуманими, та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. Заінтересована особа [PERSON] заперечив щодо викладених вимог, назвав їх надуманими, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані ними докази встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Заявницею до заяви надані копії листів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області щодо її звернень, з яких вбачається, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо права користування прибудинковими територіями та будинком. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою, заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п.1 ч.1ст. 350-2ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що між заявницею та заінтересованою особою склалися неприязні відносини. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями заявниці, наданими в судовому засіданні. Заявниця вказує, що заінтересована особа чинить психологічне та фізичне насильство, що виражаються у погрозах, де заявниця жертва насильства та потребує захисту. Також зазначила, що інших, крім наданих до заяви, доказів застосування насильства до неї не має. Суд не погоджується із доводами заявниці, що наведені нею у заяві, оскільки до заяви не додано жодних доказів на їх підтвердження. В процесі судового засідання із пояснень сторін стало відомо, що між ними в 2019 році виник конфлікт з приводу користування городами та садком, а також користування підсобними приміщеннями. При цьому наявність конфлікту само по собі не породжує невідворотних наслідків у вигляді застосування насильства різного характеру. Суд також звернув увагу, що заявниця під час надання пояснень в судовому засіданні не підтвердила застосування до неї фізичного насильства з боку [PERSON] , зазначивши лише, що на її думку у [PERSON] були такі наміри, які він вчасно втримав. Суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON] , який в судовому засіданні зазначив, що був очевидцем неодноразового нанесення побоїв [PERSON] їхній матері в 2019 році. По-перше, сама заявниця спростувала цей факт, по-друге, за наслідками звернень до поліції фактів завдання тілесних ушкоджень [PERSON] не встановлено. Свідок [PERSON] також заперечила будь-які факти застосування насильства з боку її батька до баби і обґрунтувала це наклепом через триваючий конфлікт між її батьком [PERSON] та його рідним братом [PERSON] , з того часу, як останній, почав проживати із заявницею за однією адресою. Поведінка [PERSON] , його взаємодія із заявницею [PERSON] зводиться до періодичного, приблизно 1 раз на тиждень, відвідування території її домоволодіння для обробки городу та садку, виключно в період року з весни до осені, під час якого він не завдає будь-якого із видів насильства своїй матері. Копії листів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області також спростовують обставини, викладені заявницею у своїй заяві, та не є підставою для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] .

Outcome: dismissed