Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що відповідач не займається вихованням спільного сина, зокрема, не бере жодної участі у вихованні дитини, ні матеріальної, ні духовної. А тому, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, просить суд збільшити розмір стягуваних на її користь аліментів на утримання сина з 2000 гривень до 2500 гривень. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов в повному об`ємі та просили його задоволити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про виклик до суду повідомлявся шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання та шляхом виклику через офіційний веб-сайт "Судова влада України". Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала поданий висновок та вважала за доцільне в інтересах дитини позов задоволити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що матір`ю позивачки. Вказала, що її внук [PERSON] після розірвання шлюбу із відповідачем проживає разом із позивачкою та її новим чоловіком в с.Гвіздів Рівненського району Рівненської області у її житловому будинку. [PERSON] не спілкується з дитиною, не надає жодної матеріальної допомоги. Вказала, що дитина повністю знаходиться на утриманні її дочки [PERSON] . Для дитини позивачкою створені всі умови для її розвитку, батько ж від виховання та утримання дитини свідомо ухиляється. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що є сусідом позивачки. Зазначив, що дитина завжди доглянута та охайна, його вихованням займається позивач та її новий чоловік. Батька жодного разу не бачив. Стверджував, що дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, позивача, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Корецького районного суду Рівненської області було розірвано 19 листопада 2019 року. Вказане рішення набрало законної сили 20 грудня 2019 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 червня 2018 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №14-01-15/166 від 22 червня 2022 року, виданої старостою Гвіздівського старостинського округу №4 Корецької міської ради Буланом П. склад сім`ї [PERSON] є наступним: син - [PERSON] , [INFO] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; чоловік - [PERSON] , [INFO] . Згідно дослідженої характеристики, наданої Керівником закладу дошкільного підрозділу "Корецької гімназії" [PERSON] є вихованцем групи "Ягідка" з 06 жовтня 2020 року. Вказує, що дитина проживає у житловому будинку його бабусі в с.Гвіздів Рівненського району, умови його проживання задовільні. Вихованням займається в основному мама [PERSON] , дитина виховується в неповній сім`ї, проте забезпечена всім необхідним для занят в дитячому садку. Згідно відповіді головного державного виконавця Здолбунівського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Владімірової А. № 12 жовтня 22 № 22470 [PERSON] не сплачує аліменти на утримання [PERSON] та має заборгованість по їх сплаті в сумі 79 599 грн. 84 коп. Згідно висновку Виконавчого комітету Корецької міської ради Рівненської області як органу опіки та піклування №02-14/1245 від 16 серпня 2022 року з метою захисту прав дитини, виконавчий комітет Корецької міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. ст. 150, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток та утримувати своїх неповнолітніх дітей. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання про свідоме нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків та його небажання змінити своє ставлення до дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, відповідач не вважав необхідним скористатися своїми правами надання особистих пояснень та доказів, спростування аргументів позивача. Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, в порядку ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, а й свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та своєю байдужістю травмує психічне здоров`я сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, не проявляє батьківської турботи, але має реальну можливість виконувати такі обов`язки, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. А тому суд вважає за необхідне на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина. За таких обставин позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо вимог позивача про зміну розміру аліментів, то згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Натомість, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу, який би давав суду підставу збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у сумі 998 грн. 40 коп.

Outcome: approved