Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту також відповідач), в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньки, [PERSON] [INFO] , доньки, [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше гарантованого 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , та в подальшому в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше гарантованого 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягненням донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Позивач вказує на те, що 06 лютого 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстровано виконкомом Привітівської сільської ради Любарського району Житомирської області, актовий запис №1. Дошлюбне її прізвище [PERSON] . За час спільного проживання у них народились діти: донька [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO] , які проживають в складі їхньої сім`ї. Однак, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, а тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка зазначає, що стан здоров`я відповідача задовільний, на утриманні інших дітей немає. Місце роботи відповідача ТОВ «ВІВАД 09» ЄДРПОУ-36311007 с. Врублівка Житомирського району Житомирської області. Ухвалою суду від 16.08.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 06 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Шлюб було зареєстровано виконкомом Привітівської сільської ради Любарського району Житомирської області. [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис №864, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис №1150, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї №332 від 01.07.2022, виданої Привітівським старостинським округом Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають в складі сім`ї позивачки та відповідача. Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 180 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved