Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

У грудні 2021 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом, у якому просив відібрати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та стягувати з відповідача аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначав, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] відбуває покарання у Державній установі "Бориспільська виправна колонія № 119". Батьки дитини перебувають у шлюбі. Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Служба) із 27 квітня 2021 року, у зв`язку з проживанням дитини в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Малолітній [PERSON] , його матір [PERSON] та співмешканець останньої [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Фахівцями Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Центр) неодноразово проводилися профілактичні бесіди з матір`ю [PERSON] щодо задоволення базових потреб дитини, неприпустимості вживання нею алкогольних напоїв, покращення санітарно-гігієнічних норм проживання сина, роз`яснював наслідки негативного прикладу матері у подальшому житті дитини. У січні 2021 року баба дитини [PERSON] повідомила фахівців Центру, що її онук [PERSON] проживає в неї за адресою: [ADDRESS] , вона забезпечує дитину усім необхідним, оскільки її невістка [PERSON] перебуває в лікарні зі зламаною ногою та готується до операції. З лютого по квітень 2021 року відповідач [PERSON] на зв`язок із фахівцями Центру не виходила, потрапити до її помешкання було неможливо. 21 квітня 2021 року [PERSON] разом із сином завітала до Центру, мати дитини мала неохайний вигляд, обличчя набрякле. Фахівець Центру вкотре провела профілактично-роз`яснювальну бесіду з [PERSON] щодо неприпустимості вживання нею алкогольних напоїв, належного виконання своїх батьківських обов`язків, дотримання санітарно-гігієнічних норм для проживання. 27 вересня 2021 року до Служби надійшло повідомлення про те, що матір дитини [PERSON] та [PERSON] перебувають за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводять себе неадекватно, агресивно, чим створюють небезпеку для малолітньої дитини [PERSON] , який знаходиться разом із ними у квартирі. Під час спроби [PERSON] забрати онука, між нею та [PERSON] виник словесний конфлікт, у ході якого [PERSON] та [PERSON] у присутності дитини нанесли тілесні ушкодження [PERSON] та [PERSON] . Цього ж дня спеціалісти Служби, Центру та інспектор сектору ювенальної превенції Броварського РУП здійснили візит у сім`ю [PERSON] та встановили, що матір дитини та [PERSON] були затримані працівниками поліції та доставлені в Броварський відділ поліції. У помешканні було брудно та неохайно, продуктів харчування обмаль, ознаки розпивання алкогольних напоїв. У зв`язку із викладеним, працівниками Служби складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини. Малолітнього [PERSON] доставлено до центру "Дитяча лікарня" Комунального некомерційного підприємства "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" територіальних громад Броварського району Київської області. 29 вересня 2021 року у зв`язку із безпосередньою небезпекою для життя та здоров`я дитини, виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - виконком Броварської м/ради) прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] від його матері [PERSON] та цього ж дня було надано до суду висновок про відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від його матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення матері від виховання дитини, свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Представник позивача Органу опіки та піклування Якуніна С.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , який відбуває покарання у Державній установі "Бориспільська виправна колонія № 119", що підтверджується копіями свідоцтва про народження дитини, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та повідомлення від 13 грудня 2019 року № 7-6075. Відповідно до довідки від 07 жовтня 2020 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , баба дитини; [PERSON] , матір дитини; та малолітня дитина [PERSON] . 22 квітня 2021 року фахівцем Центру складений акт оцінки потреб сім`ї/особи та висновок до нього, із яких вбачається, що сім`я [PERSON] проживає у двокімнатній квартирі з усіма зручностями за вказаною адресою. У даному помешканні також проживає співмешканець матері [PERSON] . Дитина має окрему кімнату, місце для виконання домашні завдань, продуктами харчування та одягом дитину забезпечує його баба [PERSON] . Матір дитини [PERSON] не працює, має ознаки зловживання алкогольними напоями. Наявна заборгованість зі сплати комунальних послуг. Наказом Служби від 27 квітня 2021 року № 135/01-10 малолітнього [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із проживанням дитини у сім`ї, в якій батьки ухиляються від своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. Згідно з актом від 21 вересня 2021 року № 578 обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , складеного спеціалістами Служби, Центру та інспектором сектору ювенальної превенції Броварського РУП ГУ НП в Київській області, у помешканні речі розкидані, антисанітарія, відсутні продукти харчування, існує заборгованість по оплаті комунальних послуг. Вирішено, що малолітній [PERSON] тимчасово проживатиме у бабусі [PERSON] через небезпеку проживання із співмешканцем матері [PERSON] . У акті від 27 вересня 2021 року № 50/04-04.8 проведення оцінки рівня безпеки дитини зазначено, що зі слів малолітнього на його очах матір [PERSON] та її співмешканець [PERSON] наносили тілесні ушкодження його бабусям [PERSON] та [PERSON] , зі слів останніх [PERSON] та її співмешканець [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння наносили їм тілесні ушкодження. О 14.15 год. матір дитини та її співмешканця було доставлено до Броварського РУП ГУ НП в Київській області. Комісією встановлено, що наразі існує загроза життю та здоров`ю малолітнього [PERSON] , оскільки матір дитини зловживає спиртними напоями, проживає з агресивним співмешканцем. У протоколі бесіди від 28 вересня 2021 року, проведеної спеціалістом Служби із малолітнім [PERSON] , вказано, що зі слів хлопчика, його мама більше півроку не працює, систематично зловживає алкогольними напоями. Іноді коли [PERSON] та його матір були п`яні, останній міг її бити. У матері та її співмешканця немає коштів, щоб забезпечувати [PERSON] їжею, одягом, іншими необхідними речами. Розповідаючи про свою сімейну ситуацію, [PERSON] демонстрував, що головною авторитетною фігурою для нього є [PERSON] , до матері хлопчик демонструє тривожний стиль дитячо-батьківської прив`язаності, тобто, [PERSON] любить свою матір, переживає за неї, проте не сприймає її як дорослу фігуру. 29 вересня 2021 року виконкомом Броварської м/ради було прийнято рішення за № 772 про негайне відібрання малолітнього [PERSON] від його матері [PERSON] , у зв`язку із безпосередньою небезпекою для життя та здоров`я дитини, та рішення за № 773 про надання до суду висновку про відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. У висновку Органу опіки та піклування зазначено, що відповідач [PERSON] має низький батьківський потенціал та алкогольну залежність. Своїм способом життя матір дитини демонструє сукупність аморальних дій, які несуть загрозу моральному вихованню дитини. Упродовж періоду отримання послуги соціального супроводу матір не йшла на співпрацю із фахівцями, не змінила свій спосіб життя, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого сина [PERSON] . Орган опіки та піклування з метою захисту законних прав та інтересів дитини, вважає за доцільне відібрати [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У ч. 2 ст. 170 СК України передбачено, що у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Факт ухилення відповідача [PERSON] від належного виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження в суді наданими позивачем доказами. Суд погоджується із зазначеним висновком Органу опіки та піклування від 29 вересня 2021 року за № 773 щодо доцільності відібрання малолітньої дитини [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку, що позов Органу опіки та піклування в частині відібрання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Органом опіки та піклування заявлено також вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ч. 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", ч. 4 ст. 170 СК України позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На виконання вимог ч. 4 ст. 170 СК України, враховуючи обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позов Органу опіки та піклування є обґрунтованим та підлягає задоволенню і в частині стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на малолітнього сина [PERSON] у визначеному законом мінімальному розмірі. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за дві вимоги немайнового характеру з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн. (908 грн. х 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved