Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Вердикт-Капітал» (надалі по тексту ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал»), треті особи приватний нотаріус\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Хмельницької області\~Банадига В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з сайту Єдиного реєстру боржників вона дізналась про те, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 74818 про стягнення з неї на користь ТОВ ФК «Вердикт-Капітал» заборгованості в сумі 33482,76 грн., за кредитним договором № 0962/054995-ZP від 23 лютого 2012 року, який було укладено з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого згідно договору відступлення права вимоги № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року став ТОВ «ФК ІНВЕСТХОЛС ВЕСТА», а після цього згідно договору відступлення права вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року став відповідач ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал». 10 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. було відкрито виконавче провадження № 66790936 на підставі виконавчого напису № 74818. При цьому її жодним чином не було повідомлено про переуступку права вимоги. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В. керувалася ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29 червня 1999 року, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів, а тому стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 28 травня 2021 року в сумі 32832,76 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18069,52 грн., строкова заборгованість за комісією становить 1121,98 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за за користування кредитом 13641,26 грн. Виходячи з предмету та норм права, що стали підставою для вчинення спірного виконавчого напису, вважає, що він вчинений в порушення норм права, а заборгованість не є безспірною. Вважає, що у приватного нотаріуса Гринюк О.В. не було підстав вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір 0962/054995-ZP від 23 лютого 2012 року, на підставі якого він вчинений, не посвідчувався нотаріально сторонами при його укладенні, а тому не відноситься до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у розумінні положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; вчинення оскаржуваного виконавчого напису суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка передбачає можливість вчинення виконавчого напису, якщо йдеться про відносини кредитора і боржника, лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору; заборгованість є спірною, оскільки вона нарахована та стягнута поза терміном дії кредитного договору, в той час як заборгованість стягнута за період з 29 січня 2019 року по 28 травня 2021 року. Позивач також наголошує, що не отримувала від ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал» вимоги про сплату заборгованості, що є порушенням Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, відповідно до якого вчинення виконавчого напису, в разі порушення умов кредитного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Окрім того, постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Чинна редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Вказала, що виконавчий напис не підлягає виконанню як з підстави порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстави неправомірності вимог стягувача. З таких підстав просить позов задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, позивач надіслала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю, наполягає на його задоволенні з підстав, наведених у позові. Відповідач, який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень щодо задоволення позову не надіслали, приватний виконавець Банадига В.В. подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Справу розглянуто в порядку\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 23 лютого 2012 року [PERSON] було укладено з АТ «Укрсоцбанк» кредитний договір № 0962/054995-ZP, правонаступником якого згідно договору відступлення права вимоги № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року став ТОВ «ФК ІНВЕСТХОЛС ВЕСТА», а після цього згідно договору відступлення права вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року став відповідач ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал». 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис № 74818 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ФК «Вердикт-Капітал» заборгованості в сумі 33482,76 грн., за кредитним договором № 0962/054995-ZP від 23 лютого 2012 року, який було укладено з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого згідно договору відступлення права вимоги № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року став ТОВ «ФК ІНВЕСТХОЛС ВЕСТА», а після цього згідно договору відступлення права вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року став відповідач ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал». 10 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. було відкрито виконавче провадження № 66790936 на підставі виконавчого напису № 74818. При цьому її жодним чином не було повідомлено про переуступку права вимоги. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів. Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду, у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення - з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство України не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 18 листопада 2021 року, правові підстави для його вчинення були відсутні, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, навіть у випадку наявності правових підстав для вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, неможливість вчинення виконавчого напису від 18 листопада 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №17096 обумовлюється таким. Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 підпункту 3 Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №269/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Відповідно до вимог п. 3.4. Глави 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до приписів ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Підпунктами 3.1,\~3.2,\~3.5\~підпункту 3\~Глави 16\~розд.\~ІІ Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України передбачено,\~що нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем,\~безспірність заборгованості\~підтверджують документи,\~передбачені Переліком\~документів,\~заякими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (надалі Перелік), а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Безспірність документу перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вручення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або заявити заперечення кредитору. Якщо жодна з цих дій протягом встановленого строку не вчинена, заборгованість вважається безспірною. Таким чином, нотаріусу, для вчинення виконавчого напису подається підтвердження, що боржнику надсилалась вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, та що він таку вимогу отримав, і лише після спливу тридцятиденного строку від дня пред`явлення вимоги, нотаріус може вчиняти виконавчий напис. Матеріали справи не містять відомостей про направлення[PERSON] вимоги про погашення заборгованості та отримання такої вимоги нею, внаслідок чого була позбавлена можливості добровільно погасити заборгованість або оспорити її. Крім того, в заяві про вчинення виконавчого напису відповідач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 0962/054995-ZP від 23 лютого 2012 року, яка виникла за період з 29 січня 2019 року по 28 травня 2021 року, тобто визначена відповідачем поза терміном дії договору, який узгоджений між [PERSON] та ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал» Так, як договір закінчив дію, при цьому матеріали справи не містять відомостей про вчинення [PERSON] дій на продовження строку кредитного договору, кредитор втратив право нараховувати відповідні платежі поза межами дії договору, отже така заборгованість є спірною. Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, провадження №14-10цс18. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, дослідивши обставини справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача. Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved