Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у розмірі 16 120 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов`язалася здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору № 0000651959 від 10 квітня 2020 року, [PERSON] отримала фінансовий кредит у розмірі 2 000 грн., зі сплатою процентів за користування позикою (добовий) 2,0 %, строком на 28днів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України та п .1.1 договору позикодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі , встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплаті відсотків за їх корисиування своєчасно не виконала та не повернула грошові кошти для погашення заборгованості за позикоюю та відсотками відповідно до умов договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України Позикодавець має право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за позикою. Відповідно до п. 2.4, 2.5 Договору, нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою, з дня його надання до дня повернення позики. Добова заборгованість за відсотками за користування позикою, розрахована по формулі: 2 000 грн.* 2,0% = 40 грн., де 2 000 грн. - сума позики; 2,0% - відсоток за користування позикою (добовий), відповідно до п. 7.4 Заяви про приєднання, яка є невід`ємною частиною Договору. 40*28 = 1 120 грн. (за 28 календарних днів: з 10.04.2020 по 08.05.2020). У період з 10.04.2020 по 08.04.2020 відповідач не сплачував заборгованість за позикою. Станом на 29 березня 2021 року термін прстрочення скаладає 353 дні. Так, 40 грн. *353 діб = 14 120 грн. (сума нарахованих відсотків). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, станом на 29.03.2021 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 2 000 грн. та 14 120 грн. - сума відсотків за користування кредитними коштами. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитом порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором ввідповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав. Надані позивачем розрахунки здійснені за вірною та перевірені судом, з урахуванням умов укладеного між сторонами, та жодних доказів, які б їх спростовували, стороною відповідача не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування рішення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги наведені позивачем доводи і аргументи, які були оцінені судом, та відсутність будь-яких спростувань та заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість позову, а відтак, останній, підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved