Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

30.06.2022 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ТОВ «Мотор Файнанс» до [PERSON] , Консорціум «Південна енергетична компанія» про стягнення солідарної заборгованості, штрафних санкцій та компенсацій за понесені некомпенсовані витрати (витрати виконавчого провадження за порушення ПДР, що зафіксовані в автоматичному режимі). Позов обґрунтовується тим, що 21 жовтня 2021 року між ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» та фізичною особою [PERSON] був укладений договір фінансового лізингу № ЧГ-206 із встановленим графіком внесення лізингових платежів та додатком до Договору фінансового лізингу - Загальні умови договору фінансового лізингу. 27 жовтня 2021 року була укладена Додаткова угода №1 до Договору фінансового лізингу, якою було внесено зміни до Графіку внесення лізингових платежів. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав своєчасно, належним чином та у повному обсязі, зокрема, придбав предмет лізингу, а саме автомобіль TOYOTA CAMRY, 2021 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER] , реєстраційний знак [NUMBER] , право власності ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» зареєстровано згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане 27.10.2021 року ТСЦ 8045, та який Позивач, на виконання свого обов`язку, передав у користування Відповідачці на підставі Акту приймання-передачі. Відповідачка ж, у свою чергу, власних зобов`язань не виконала, оплативши лише авансовий платіж та, фактично, отримавши автомобіль - з листопада 2021 року взагалі припинила виконувати зобов`язання по оплаті згідно договору фінансового лізингу, здійснюючи безоплатну експлуатацію Предмету лізингу, чим порушила умови Договору. Такими діями [PERSON] спричинила заборгованість у розмірі прострочених платежів за Договором у розмірі 356 354,36 грн., та штрафи за прострочення платежів щомісячних платежів у розмірі 52 271,00 грн. До того ж, [PERSON] порушила п.4.5, п.4,6 Договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21.10.2021 року, що потягло накладення на неї штрафу у розмірі 2000,00 грн. та 2000,00 грн. відповідно. Також Позивач просить про стягнення компенсації понесених ним додаткових витрат - 3844,2 грн. несплаченої компенсації за понесені Позивачем витрати по оплаті штрафних санкцій за допущені Відповідачкою порушення ПДР із об`єктом фінансового лізингу, що були зафіксовані в автоматичному режимі, та стягнуті у примусовому порядку з Позивача. Просить зазначену заборгованість стягнути солідарно із [PERSON] та Консорціум «Південна енергетична компанія». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2022 року визначено головуючого суддю Н.О. Горбенко. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.07.2022 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. 12.10.2022 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до початку судового засідання через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наголошував на розгляді справи по суті, оскільки спір тривалий час перебуває у провадженні та порушується дотримання розумних строків розгляду. Представник Консорціум «Південна енергетична компанія» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. На електронну адресу суду 07.11.2022 року направила клопотання, в якому просила відкласти судове засідання на іншу дату, повернути справу на стадію підготовчого провадження та поновити їй строк на надання відзиву на позовну заяву. Щодо зазначеного клопотання відповідачки, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Виклик відповідача в судове засідання було здійснено шляхом надсилання на електронну адресу [PERSON] , яку вона вказала в п.2.5 Договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року, ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Судом був отриманий зворотній зв`язок із відповідної електронної пошти. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, а також не подала відзиву на позовну заяву і не повідомила про поважні причини неявки в судове засідання, які унеможливлюють її присутність, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена. Згідно з ч.ч.1, 2,4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків коли цим Кодексом встновлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. [PERSON] подаючи клопотання, в якому просила поновити строк на надання відзиву на позовну заяву, не додала до нього відповідний процесуальний документ - відзив на позовну заяву. До того ж, з поданого клопотання суд не вбачає поважних причин пропуску строку на подання відзиву. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про відкладення судового засідання на іншу дату, повернення справи на стадію підготовчого провадження та поновлення строку на надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України та Законом України «Про фінансовий лізинг». Так, відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 807 ЦК України). Судом встановлено, що 21 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОТОР ФАЙНАНС», який виступав як лізингодавець, та [PERSON] , яка виступала як лізингоодержувач, був укладений договір фінансового лізингу №ЧГ-206, відповідно до якого об`єктом лізингу є автомобіль Toyota CAMRY 70 HYBRID чорного кольору, 2021 року випуску, тип кузову СЕДАН-В, VIN-код [NUMBER] . Загальна сума лізингових платежів складає 1 705 629,98 (один мільйон сімсот п`ять тисяч шістсот двадцять дев`ять гривен дев`яносто вісім копійок) грн. у тому числі ПДВ згідно чинного законодавства України на дату укладення Договору і може змінюватись відповідно до умов Договору. Строк лізингу складав 36 місяців з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі (а.с.16-17). Додатковою угодою №1 до Договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року внесено зміни до пункту 9 Договору фінансового лізингу (Графік внесення лізингових платежів) (а.с. 31). Відповідно до Акту (видаткової накладної) прийому-передачі об`єкта лізингу до договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року, 27 жовтня 2021 року засвідчили, що Лізингодавець передав, а Лізингоодержувач прийняв, в якості Об`єкта лізингу Toyota CAMRY 70 HYBRID 2021 року випуску, № шасі/кузова [NUMBER] у кількості 1 (Один) об`єкт лізингу, на суму 1 003 311,83 (один мільйон три тисячі триста одинадцять гривень вісімдесят три копійки) грн (а.с.33). 27.10.2021 року була здійснена реєстрація транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , де зазначається, що ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» є його власником (а.с.34). У Розділі 1 Загальних умов договору фінансового лізингу, які є Додатком №1 до Договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року зазначається, що «Лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування з правом викупу Майно (далі - «Об`єкт лізингу»), найменування, марка, модель, рік випуску, характеристики, ціна постачальника, строк лізингу, лізингові платежі та інші суттєві умови користування якого зазначаються у Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Об`єкт лізингу та сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов Договору. З метою виконання Лізингодавцем своїх зобов`язань за Договором фінансового лізингу, Лізингодавець має право отримувати від Лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов Договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами Лізингодавця, а є складовою частиною лізингових платежів за Договором фінансового лізингу, що відшкодовують вартість Об`єкта лізингу» (а.с.18). П.п. 9.4.1, 9.4.3 П.9.4 Розділу 9 Загальних умов договору фінансового лізингу передбачено: Лізингодавець зобов`язаний надати Об`єкт лізингу Лізингоодержувачу у строки передбачені Договором у стані, що відповідає призначенню та умовам Договору; у відповідності з чинним законодавством зареєструвати Об`єкт лізингу та сприяти Лізингоодержувачу в отриманні інших документів, необхідних для його використання. Лізингодавець - ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» свій обов`язок виконало, а саме відповідно до Акту (видаткова накладна) прийому-передачі об`єкту лізингу до договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року, 27 жовтня 2021 року передав Лізингоодержувачу ( [PERSON] ) в якості Об`єкта лізингу Toyota CAMRY 70 HYBRID 2021 року випуску № шасі/кузова [NUMBER] (а.с.33). 27.10.2021 року була здійснена реєстрація транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ТСЦ 8045, реєстраційний знак [NUMBER] (а.с.34). Тобто, свої зобов`язання ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» виконало у повному обсязі. Серед зобов`язань Лізингоодержувача, передбачених п.9.2 Розділом 9 Загальних умов договору фінансового лізингу, встановлений обов`язок, зокрема, прийняти Об`єкт лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов Договору фінансового лізингу; вчасно та у повному обсязі сплачувати Лізингодавцю лізингові платежі, а також інші платежі відповідно до умов Договору, а також штрафні санкції відповідно до положень Договору та інші платежі, які пов`язані з використанням Об`єкту лізингу виключно на рахунки Лізингодавця (а.с.27). Відповідно до п.2.1 Розділу 2 Загальних умов договору фінансового лізингу «Всі платежі за користування Об`єктом лізингу Лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця не пізніше за дату та в сумі, які встановлені для їх оплати відповідно до Графіка платежів. Лізингодавець зобов`язаний оплачувати лізингові платежі незалежно від виставлення рахунків Лізингодавцем. У разі необхідності рахунки на оплату можуть надаватися Лізингодавцем на e-mail Лізингоодержувача чи через інші інформаційні носії. Лізингові платежі включають платежі в погашення (компенсацію) вартості Об`єкта лізингу, комісію Лізингодавця (проценти) за наданий в лізинг Об`єкт лізингу та інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені Договором, в тому числі оплата послуг» (а.с.18). Зокрема, Загальними положеннями у п.2.1.1 Розділі 2 передбачено, що Лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати на користь Лізингодавця Лізингові платежі, серед яких: авансовий платіж, перший лізинговий платіж та наступні лізингові платежі (а.с.18-19). Зважаючи на відсутність відзиву на позовну заяву від [PERSON] та Консорціум «Південна енергетична компанія» суд бере до уваги дані, подані ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» у своїй позовній заяві, відповідно до яких на момент подання позовної заяви [PERSON] було здійснено наступні платежі: 21.10.2021 року авансовий лізинговий платіж у загальній сумі 300 993,55 грн. та 30.10.2021 року перший лізинговий платіж у загальній сумі 30 099,35 грн., які належно сплачені відповідачем до моменту отримання майна у користування і спір щодо фактично сплаченої суми коштів - відсутній. Отже, авансовий лізинговий платіж та перший лізинговий платіж був сплачений [PERSON] , відповідно до умов Договору №ЧГ-206 та в рамках Графіку внесення лізингових платежів, в редакції Додаткової угоди №1 до Договору фінансового лізингу №ЧГ-206. Відповідно до Акту прийому-передачі об`єкта лізингу від 27 жовтня 2021 року [PERSON] отримала Toyota CAMRY 70 HYBRID 2021 року випуску № шасі/кузова [NUMBER] , але порушила свої зобов`язання у частині сплати наступних лізингових платежів. Зокрема, згідно з Графіком внесення лізингових платежів, затвердженого Додатковою угодою №1 до Договору фінансового лізингу № ЧГ-206 наступний лізинговий платіж мав бути сплачений 27.11.2021 року у загальній сумі 53 541,99 грн (а.с.31). Даний платіж та усі наступні платежі [PERSON] сплачені не були, що свідчить про те, що вона порушила свої зобов`язання по оплаті, відповідно до умов договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року. Положеннями ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг», прийнятого 04.02.2021 року, визначено обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі, належні до сплати, в порядку, встановленому відповідним договором. Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 зазначеного Закону, лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже вбачається, що [PERSON] були порушені умови укладеного з позивачем договору у частині сплати наступних лізингових платежів, починаючи з 27.11.2021 року до дати подання ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» позовної заяви, тобто у період із 27.11.2021 року по 27.05.2022 року. Відповідно до Графіку внесення лізингових платежів у редакції Додаткової угоди №1від 27 жовтня 2021 року, загальна сума лізингових платежів за вказаний період становить 356 354,36 грн (а.с.31). Для врегулювання спору в досудовому порядку, ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» на адресу [PERSON] направив Повідомлення про усунення порушення за Договором фінансового лізингу та оплату поточної простроченої заборгованості №19/01-Ю-1 від 19 січня 2022 року, в якому [PERSON] було повідомлено про прострочену (непогашену) поточну заборгованість у розмірі 106 199,15 грн. та додано Рахунок-фактуру №206 від 19 січня 2022 року (а.с.38-40). З моменту направлення листа-повідомлення [PERSON] не сплатила жодного наступного платежу, порушуючи встановлені Договором №ЧГ-206 положення. Зважаючи на прострочення [PERSON] зобов`язання зі сплати лізингових платежів, ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» просить стягнути солідарно з Відповідачів також штрафи за прострочення платежів щомісячних платежів у розмірі 52 271,00 грн. Щодо цієї вимоги суд зазначає наступне. Відповідно до Розділу 6 Загальних умов Договору №ЧГ-206 за невиконання або неналежне виконання умов Договору Лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу Лізингоодержувача) наступні штрафні санкції, серед яких п.п.6.1.1. передбачено, що за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, Лізингоодержувач сплачує неустойку у вигляді штрафу, в залежності від терміну заборгованості: при затримці платежу від 2 (двох) до 5 (п`яти) календарних днів включно - у розмірі 1000 грн. одноразово за кожен випадок прострочення, понад 5 (п`ять) днів - штраф у розмірі 500,00 (п`ятсот гривень 00 копійок) за кожен день прострочення. При цьому загальна сума нарахованого штрафу не повинна перевищувати 50% розміру заборгованості на який нараховується штраф (а.с.23). Повідомленням про нарахування штрафу за Договором фінансового лізингу №08/01-Ю-1 від 08 лютого 2022 року, направленого ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» на електронну адресу [PERSON] , зазначеної у Договорі №ЧГ-206, із засвідченим кваліфікованим електронним підписом з боку позивача, в особі керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» [PERSON], було здійснено повідомлення [PERSON] про нарахування штрафів у загальному розмірі 52 271,00 грн., яку запропоновано сплатити на розрахунковий рахунок ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» у строк до 3-х днів (а.с. 41-44). У встановлений термін вимога залишилась без задоволення, що стало підставою для примусового стягнення нарахованого штрафу у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549, 551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Зважаючи на Графік внесення лізингових платежів у редакції Додаткової угоди №1 до Договору фінансового лізингу №ЧГ-206 та враховуючи Розділ 6 Загальних умов Договору фінансового лізингу, суд доходить до висновку, що минуло більше ніж розрахунковий період та п`ять календарних днів, що стало підставою для нарахування [PERSON] штрафу у розмірі 500,00 грн. за кожен день затримки платежів, а саме: платіж передбачений 27.11.2021 року за період з 28.11.2021 року по 07.02.2022 року, усього 71 день прострочення, через що штраф становить 26 771,00 грн., що становить 50% від розміру заборгованості; платіж передбачений 27.12.2021 року за період з 28.12.2021 року по 07.02.2022 року, усього 41 день прострочення, через що штраф становить 20 500,00 грн.; платіж передбачений 27.01.2022 року за період з 28.01.2022 року по 07.02.2022 року, усього 10 днів прострочення, через що штраф становить 5 000,00 грн. Отже, загальна заборгованість (неустойка у вигляді штрафу) [PERSON] за несвоєчасну оплату лізингових платежів, передбачених Договором фінансового лізингу №ЧГ-206, яку вона має сплатити ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» складає 52 271,00 грн. Щодо вимоги ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» про солідарне стягнення з [PERSON] та Консорціум «Південна енергетична компанія» штрафу за порушення [PERSON] договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21.10.2022 року через ненадання доказів власної платоспроможності та ненадання об`єкту лізингу автомобіля для огляду. Пунктом 4.5 Загальних умов договору фінансового лізингу встановлено, що Лізингоодержувач зобов`язується створити Лізингодавцю умови для безперешкодного огляду Об`єкта лізингу й ознайомлення з умовами його експлуатації. На вимогу Лізингодавця Лізингоодержувач зобов`язаний забезпечити безперешкодний доступ Лізингодавця до Об`єкта лізингу для інспектування (огляду), що здійснюється в робочий час на підставі повідомлення Лізингодавця, відправленого Лізингоодержувачу по електронній пошті чи через інші інформаційні носії попередньо за 3 (три) робочі дні до дати проведення інспектування, в тому числі у разі необхідності забезпечити надання Об`єкта лізингу для інспектування (огляду) в місце та час, зазначені у відповідному повідомленні, а також надати документи, підтверджуючі проведення ремонтних робіт та обслуговування, технічних оглядів/обов`язкового технічного контролю. П.п.6.1.3 п.6.1 Розділу 6 Загальних умов Договору №ЧГ-206 встановлено, що за невиконання або неналежне виконання умов Договору Лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу Лізингоодержувача) штрафні санкції, зокрема за порушення умов п.п.4.1-4.8 Загальних умов договору - штраф у розмірі 2 000,00 (дві тисячі гривень) грн. за кожен випадок такого порушення (а.с.23). 08 лютого 2022 року ТОВ «МОТОР ФАЙНЕНС» здійснив повідомлення №08/01-Ю-3 про огляд автомобілю TOYOTA CAMRY, 2021 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER] на електронну адресу [PERSON] , зазначеної у Договорі №ЧГ-206, із засвідченим кваліфікованим електронним підписом з боку позивача, в особі керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» [PERSON], відповідно до якого [PERSON] було повідомлено про запланований на 11.02.2022 року о 10:00, за місцезнаходженням лізингодавця (м.Київ, пр-т. Петра Григоренка, будинок 43) огляд автомобіля TOYOTA CAMRY, 2021 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER] , реєстраційний знак [NUMBER] , право власності ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» та вказано, що у разі ненадання безперешкодного доступу до Об`єкта лізингу за цим повідомленням штраф буде нараховано автоматично, без здійснення окремого повідомлення з цього приводу (а.с.49-52). Дана вимога Позивача залишена [PERSON] без задоволення, що є підставою для застосування до неї штрафу у розмірі 2 000,00 грн. на підставі п.п.6.1.3 п.6.1 Розділу 6 Загальних умов Договору №ЧГ-206 за порушення вимоги пункту 4.5 Розділу 4 Загальних умов Договору №ЧГ-206. П.4.6 Розділу 4 Загальних умов Договору №ЧГ-206 встановлює, що лізингоодержувач на вимогу Лізингодавця надає інформацію про свій фінансовий стан (в тому числі довідки про наявність/відсутність заборгованості Лізингоодержувача за кредитами в банках та/або за договорами лізингу, для юридичних осіб - інформацію обов`язкової фінансової звітності, про зміни в установчих документах, порушення справи про банкрутство тощо), протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати направлення відповідної вимоги, яка направляється Лізингоодержувачу по електронній пошті чи через інші інформаційні носії (а.с.22). П.п.6.1.3 п.6.1 Розділу 6 Загальних умов Договору №ЧГ-206 встановлено, що за невиконання або неналежне виконання умов Договору Лізингодавець має право стягнути шляхом направлення відповідної вимоги/рахунку (в тому числі на електронну адресу Лізингоодержувача) штрафні санкції, зокрема за порушення умов п.п.4.1-4.8 Загальних умов договору - штраф у розмірі 2 000,00 (дві тисячі гривень) грн. за кожен випадок такого порушення (а.с.23). 08 лютого 2022 року ТОВ «МОТОР ФАЙНЕНС» здійснив повідомлення №08/01-Ю-2 про надання інформації про фінансовий стан, на електронну адресу [PERSON] , зазначеної у Договорі №ЧГ-206, із засвідченим кваліфікованим електронним підписом з боку позивача, в особі керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» [PERSON], відповідно до якого [PERSON] просили надати на електронну адресу Лізингодавця інформацію з бюро кредитної історії України (на вибір [PERSON] ), сформовану на дату підписання Повідомлення, яка буде відображати відомості про наявність/відсутність заборгованості [PERSON] як Лізингоодержувача за кредитами в банках, протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати направлення відповідної вимоги та зазначено, що у разі ненадання запитуваних відомостей за вказаним Повідомленням на 6-й день штраф буде нараховано автоматично, без здійснення окремого повідомлення щодо цього (а.с.45-48). Дана вимога Позивача у встановлений строк [PERSON] не була виконана, що є підставою для застосування до неї штрафу у розмірі 2 000,00 грн. на підставі п.п.6.1.3 п.6.1 Розділу 6 Загальних умов Договору №ЧГ-206 за порушення вимоги пункту 4.5 Розділу 4 Загальних умов Договору №ЧГ-206. Отже, суд доходить до висновку, що [PERSON] порушила п.п.4.5, 4.6 Розділу 4 Загальних умов Договору №ЧГ-206 за що має сплатити штраф у розмірі 2 000,00 грн за кожне порушення, у сумі 4 000,00 грн. Також ТОВ «МОТОР ФАЙНЕНС» просить стягнути з відповідачів несплачені [PERSON] компенсацій здійснених ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» сплат порушення ПДР, зафіксованих у автоматичному режимі. Відповідно до п.2.7 Розділу 2 Загальних умов Договору №ЧГ-206, у разі вчинення Лізингоодержувачем чи особою, якій Лізингоодержувач передав право керування Об`єктом лізингу, порушення Правил дорожнього руху із використанням Об`єкта лізингу, в тому числі які зафіксовані за допомогою стаціонарних або переносних засобів фіксації правопорушень (автофіксація, правила паркування, speed-камери, інше, що визначено у КУпАП), за якими фізичною особою, стосовно якої складено постанову, є керівник Лізингодавця, то Лізингоодержувач зобов`язується: повідомити (впродовж 3-х робочих днів) Лізингодавця про факт та зміст винесення такої постанови шляхом направлення інформаційного повідомлення на офіційну електронну адресу Лізингодавця [INFO] ; самостійно здійснити оплату штрафу, вказаного в Постанові, із зазначенням у графі «Призначення платежу» №, дату даної постанови та. д.н.з. автомобіля, на якому вчинено правопорушення, а також зазначити ПІБ керівника Лізингодавця у графі «призначення платежу»; направити на офіційну електронну адресу Лізингодавця info@motor-finanse.com.ua електронний платіжний документ або якісну скан-копію такої квитанції про оплату штрафу. Пунктом 2.7.1. передбачено, що в будь-якому випадку, у разі якщо від дня винесення постанови минуло 25 календарних днів, а від Лізингоодержувача не отримано належно оформленого платіжного документу, Лізингодавець має право самостійно оплатити даний штраф (чи його подвійний розмір, у разі спливу 35 календарних днів з дати винесення постанови), а Лізингоодержувач зобов`язаний компенсувати такі витрати Лізингодавцю та сплатити штраф 5 % від стягнутого за постановою розміру штрафу в терміни, передбачені пунктом 2.6.3. Загальних умов договору. У п.2.6.3. Договору визначено наступне, у разі виникнення у Лізингодавця будь-яких додаткових витрат, пов`язаних з доставкою, передачею, реєстрацією, проведенням обов`язкових технічних оглядів/контролів Об`єкта лізингу тощо, в т.ч. зі сплатою Лізингодавцем Транспортного податку відповідно до ст.267 Податкового кодексу України, а також будь-яких штрафних санкцій за неналежне використання Об`єкта лізингу чи порушення Лізингоодержувачем правил дорожнього руху тощо, та які не підпадають під дію п. 3.3.1 Договору та/або п. 2.6. Загальних умов Договору (і, як правило, носять одноразовий характер), Лізингоодержувач зобов`язаний компенсувати Лізингодавцю такі витрати протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту висування Лізингодавцем письмової вимоги та надання копій документів, що підтверджують такі витрати. При цьому у разі коли компенсація таких платежів полягає оподаткуванню ПДВ, Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю такі платежі, збільшені на суму ПДВ (а.с.20). Судом встановлено, що Постановою серії 1АВ №03144244 від 27.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 (триста сорок гривень) грн (а.с.64). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №68517988 постановлено стягнути з громадянина [PERSON] штраф у розмірі 680 грн. за постановою 1АВ №03144244 від 27.10.2021 року (а.с.62). Постановою серії 1АВ №03291259 від 08.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 (триста сорок гривень) грн (а.с.66). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №68542705 постановлено стягнути з громадянина [PERSON] штраф у розмірі 680 грн. за постановою 1АВ №03144244 від 08.11.2021 року (а.с.65). Постановою серії 1АВ №03302316 від 09.11.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 (триста сорок гривень) грн (а.с.68). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №68542704 постановлено стягнути з громадянина [PERSON] штраф у розмірі 680 грн. за постановою 1АВ №03302316 від 08.11.2021 року (а.с.67). Повідомленням про вчинення порушення ПДР та необхідність компенсації витрат Лізингодавця № 09/01-Ю-4 від 09 лютого 2022 року, направленого ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» на електронну адресу [PERSON] , зазначеної у Договорі №ЧГ-206, із засвідченим кваліфікованим електронним підписом з боку позивача, в особі керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» [PERSON], було здійснено повідомлення [PERSON] про те, що за час користування нею майном вона декілька разів порушила ПДР, що стало підставою для складення ряду постанов про вчинення адміністративного правопорушення, зокрема Постанови серії 1АВ №03144244 від 27.10.2021 року, Постанови серії 1АВ №03291259 від 08.11.2021 року, Постанови серії 1АВ №03302316 від 09.11.2021 року. Також Позивачем було повідомлено, що станом на момент подання Повідомлення минуло більше 35 календарних днів, від [PERSON] жодних дій щодо самостійного врегулювання проблеми отримано не було, тому були відкриті виконавчі провадження щодо зазначених постанов, зокрема, виконавче провадження за номером АВСП 68517988 про примусове виконання постанови ДПП №1АВ03144244 на суму 1017 грн., виконавче провадження за номером АВСП 68542705 про примусове виконання постанови ДПП №1АВ03291259 на суму 1017 грн., виконавче провадження за номером АВСП 68542704 про примусове виконання постанови ДПП №1АВ03302316 на суму 1017 грн. За вказані виконавчі провадження Позивач сплатив загалом 3051,00 грн. Зважаючи на умови Договору №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року, а саме п.п.2.7.1 п.2.7 Розділу 2 Загальних умов Договору №ЧГ-206, Позивач повідомив [PERSON] , що здійснені ним оплати мають бути збільшені на 5% (152,55 грн.) та на розмір ПДВ від загальної суми компенсації, загальна сума до сплати 3203,55 грн. та 640,71 грн. 20% ПДВ, усього 3844,26 грн. Про здійснену оплату просив повідомити у строк до 3-х днів (а.с.53-69). У визначений строк [PERSON] вимогу ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» не виконала, що стало підставою для звернення позивачем до суду із відповідною вимогою. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, щодо цієї вимоги суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 279-1 КУпАП України, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Статтею 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сферізабезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу. Постановою КМУ «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14.11.2018 року № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу. За змістом п.п. 3 п. 3 цієї постанови належним користувачем є - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Згідно з п.п. 5 п. 3 постанови підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу. Судом встановлено, що власником TOYOTA CAMRY, 2021 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER] є ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ТСЦ 8045 від 27.10.2022 року (а.с.34). Встановлено також те, що ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» передало зазначений автомобіль у користування за договором фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року [PERSON] , однак відповідних відомостей до зазначеного вище Реєстру у встановленому законодавством порядку внесено не було, хоча Позивач не був позбавлений можливості це зробити, тим паче, що за внесення до Реєстру відомостей про належного користувача плата не справляється. Враховуючи вказані обставини, на переконання суду заявлена вимога не підлягає задоволенню, оскільки не надано відповідних доказів, про які було зазначено вище та які мають суттєве значення для наявності підстав задоволення заявленої вимоги, а також з огляду на визначений особливий порядок притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, власників або належних користувачів, з аналізу якого вбачається, що саме позивач мав бути обачним та здійснити необхідні дії задля уникнення відповідних ситуацій, при тому, що на законодавчому рівні створені всі належні умови. Таким чином суд доходить висновку про те, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували необхідність задоволення вимоги Позивача про стягнення несплаченої компенсації його витрат пов`язаних зі сплатою штрафів за порушення [PERSON] ПДР у розмірі 3844,20 грн. Повідомленням про одностороннє розірвання (відмову від) Договору фінансового лізингу та Вимогою про повернення об`єкта фінансового лізингу №02/06-Ю від 02 червня 2022 року, направленого поштою на адресу [PERSON] , ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» зазначило, що відмовляється від Договору фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року, чим спричиняє припинення його дії та ставило вимогу про повернення об`єкту фінансового лізингу - TOYOTA CAMRY, 2021 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузову) [NUMBER] , реєстраційний знак [NUMBER] його власнику ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» у строк до 18:00 16 червня 2022 року (а.с.73-77). З моменту направлення даного повідомлення [PERSON] жодних дій з її сторони не було, що стало підставою для звернення ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» до суду для врегулювання спірної ситуації, що виникла. Щодо солідарного стягнення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» з [PERSON] та Консорціум «Південна енергетична компанія» суд зазначає наступне. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Під час повного та всебічного дослідження доказів, поданих ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» як підставу своїх вимог, суд встановив, що 21 жовтня 2021 року між ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» та Консорціум «Південна енергетична компанія» був укладений Договір поруки, відповідно до якого Консорціум «Південна енергетична компанія» зобов`язується перед ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» відповідати за виконання Фізичною особою [PERSON] усіх її грошових зобов`язань перед ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» у повному обсязі, в тому числі і в частині компенсації можливих збитків та сплати можливих штрафних санкцій, комісій (винагород), додаткових платежів що виникли або виникнуть в майбутньому із Договорів фінансового лізингу, включаючи всі додатки, зміни та доповнення до нього/них, в т.ч. ті, що можуть бути укладені Сторонами в майбутньому (а.с.70-71). Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, встановлено, що за Договором поруки від 21 жовтня 2021 року Консорціум «Південна енергетична компанія» взяло на себе зобов`язання відповідати за виконання [PERSON] усіх її зобов`язань перед ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» за Договором фінансового лізингу №ЧГ-206 від 21 жовтня 2021 року, що підтверджено належними та допустимими доказами. Зважаючи на вищезазначене, суд зазначає, що Позивач дійшов обґрунтованого висновку про солідарне стягнення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» з [PERSON] та Консорціум «Південна енергетична компанія». Щодо судових витрат суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» при поданні позовної заяви просив суд вирішити питання про відшкодування йому судових витрат у справі шляхом їх солідарного стягнення з відповідачів. Досліджуючи матеріали справи, а саме додатки до поданої позовної заяви, суд встановив, що позивачем подані докази витрат лише щодо сплати судового збору, а саме подане платіжне доручення №457 від 21 червня 2022 року. Отже питання щодо судових витрат суд вирішує у межах сплаченої суми судового збору, яка склала 6 247,05 грн. Згідно з положеннями ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовна заява ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» підлягає частковому задоволенню, із [PERSON] та Консорціум «Південна енергетична компанія» солідарно на користь ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 189,38 (шість тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень тридцять вісім копійок) грн. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Зі змісту статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: partial