Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

05.09.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 19.09.2015 вона уклала шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розірвання шлюбу послугувало те, що сторони не зійшлись характерами. Спільні проблеми вирішити як подружжя вони не можуть. Вважає, що шлюб розпався, існує лише на папері. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася подавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просить: розглянути справу у її відсутність; позов підтримала; після розірвання шлюбу просить за нею залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився надавши через канцелярію суду клопотання відповідно до якого просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає і не заперечує проти його задоволення (а.с. 24). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 19.09.2015 у виконавчому комітеті Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис № 6 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) сторони зазначені батьками сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд при ухваленні рішення повинен вирішити питання про судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка [PERSON] при подачі позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 992,40 гривень (а.с. 1). Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, відтак існують законні підстави стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат зі сплати судового збору. Разом з тим, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 19, 25), тому його необхідно звільнити від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується коштом держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються коштом держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати необхідно компенсувати коштом держави.

Outcome: approved