Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

представник позивачки звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачкою договірних зобов`язань по поверненню грошових коштів, в зв`язку з чим порушує питання про стягнення з останньої заборгованості за договором позики в загальному розмірі 2\~120\~250 грн. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачка до суду не прибула, подала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 16 травня 2017 року [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір позики, згідно п. 1 якого, позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність для придбання за інвестиційним договором квартири в м. Вишгород, до підписання цього договору гроші в сумі 1\~985 250 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн., що є еквівалентом 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) доларів США, згідно з курсом НБУ на день підписання цього договору. Факт одержання грошей готівкою підтверджується підписанням цього договору. Пунктом 2 договору позики передбачено, що позика є безвідсотковою. Згідно п. 3 договору позики зазначену суму грошей позичальник зобов`язується повернути одноразово не пізніше 15 травня 2020 року в національній валюті України в сумі, що еквівалентна 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в повній сумі. Позика вважається повернутою в момент передачі грошей у повній сумі готівкою на руки позикодавцю (п. 7 договору позики). Відтак грошове зобов`язання відповідача перед позивачем вбачається з договору позики, яким оформлені укладені між сторонами договірні відносними згідно ст. 1047 ЦК України. Разом з тим одержані кошти у встановлений строк відповідачка позивачеві не повернула й заходів до цього не вживає. При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~631 ЦК\~України строком\~договору є\~час,\~протягом якого\~сторони можуть\~здійснити свої\~права і\~виконати свої\~обов`язки\~відповідно до\~договору. Договір\~набирає чинності\~з моменту\~його укладення. Сторони\~можуть встановити,\~що умови\~договору застосовуються\~до відносин\~між ними,\~які виникли\~до його\~укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч.\~1\~ст.\~638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і в разі його порушення повинен сплатити суму боргу на вимогу кредитора. У справі встановлено, що відповідачка договірні зобов`язання не виконала, а тому за вимогою позивача суд вважає необхідним стягнути на його користь суму заборгованості. Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачкою вимогам Закону та обставинам справи не суперечить. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить з основної суми заборгованості за договором позики в розмірі 75 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 06 лютого 2022 року становить 2\~120\~250 грн. Крім того позивачем представлене документальне підтвердження понесених ним судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути на його користь з відповідачки. Відтак пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved