Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 12.11.2020 року позивач КС "ІСТОК" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про споживчий кредит № ДКН-2492 від 30.10.2019 року станом на 30.10.2020 року у розмірі 15405,85 грн., а також стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді від 08.02.2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву або будь-якої іншої заяви щодо розгляду справи не скористався, до судового засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.\~19,\~274 ЦПК України\~справа за позовом КС «ІСТОК» до [PERSON] про стягнення заборгованості розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом\~ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, зважаючи на наявність клопотання Позивача щодо розгляду справи у судовому засіданні за його відсутності та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні без повідомленням сторін. Відповідач у встановлений судом строк надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. \~\~\~\~\~\~ В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просять розглядати справу за їх відсутність. \~\~\~\~\~\~ У зв`язку з неявкою позивача, відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. ст. 279, 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 30.10.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до КС "ІСТОК" з заявою про вступ до кредитної спілки, яку було розглянуто та прийнято рішення про прийом [PERSON] в члени КС "ІСТОК", відповідач сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок та набув членства у КС "ІСТОК". 30.10.2019 року [PERSON] подав заяву на отримання кредиту та відповідно був укладений Договір про споживчий кредит №ДКН-2492. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв щодо розгляду справи суду не надав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Кредитна спілка «ІСТОК» заснована і діє згідно з рішенням установчих зборів оформлених протоколом №1 від 25.12.2002 року. 30.10.2019 року відповідач [PERSON] звернувся до Кредитної спілки «ІСТОК» із заявою про вступ до Кредитної спілки, яку було розглянуто та згідно протоколу засідання правління КС «ІСТОК» №162 прийнято рішення про прийняття відповідача до членів КС «ІСТОК». 30.10.2019 року відповідач [PERSON] сплатив вступний внесок та обов`язковий пайовий внесок, про що свідчать відповідні прибуткові касові ордери №570 та №571, таким чином набувши членства у Кредитній спілці «ІСТОК». 30.10.2019 року відповідач [PERSON] подав до КС «ІСТОК» заяву на отримання кредиту в сумі 10 000 грн., за результатами розгляду якої, було прийнято рішення про надання останньому споживчого кредиту, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету КС «ІСТОК» від 30.10.2019 року. В подальшому також 30.10.2019 року між КС «ІСТОК» (кредитор) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладено договір про споживчий кредит №ДКН-2492 від 30.10.2019 року, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 10 000,00 грн. строком на 12 календарних місяців до 30.10.2020 року, та процентною ставкою 0,001% річних. Відповідно до п.2.5 договору, плата за надання кредиту становить 14,79 грн щоденно за користування кредитом. Відповідно до п. 3.7 договору загальна вартість кредиту становить 15414,78 грн. 30.10.2019 року КС «ІСТОК» на виконання умов договору про споживчий кредит здійснено виплату [PERSON] кредитних коштів в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 30.10.2019 року , який містить підпис позичальника. 28.07.2020 року Сторони уклали додатковий договір №1 до договору про споживчий кредит №ДКН-2492 від 30.10.2019 року, відповідно до умов якого, в зв`язку з порушенням позичальником графіку повернення кредиту та сплати зобов`язань, викладеного у додатку до кредитного договору, Сторони дійшли згоди внести зміни в кредитний договір, а саме викласти пункт 2.5 кредитного договору в наступній редакції: « плата за надання кредиту становить 59,18 грн щоденно. Відповідно до наданої до суду бухгалтерської довідки розрахунку боргу по договору про споживчий кредит № ДКН - 2492 від 30.10.2019 року вбачається, що загальна кількість днів прострочення на дату розрахунку боргу становить 366 днів. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість по договору про споживчий кредит №ДКН-2492 від 30.10.2019 року члена КС "ІСТОК" [PERSON] складає 15405,85 грн., що складається з: 3137,53 грн. заборгованість за тілом (основною сумою кредиту), 5912,66 грн. заборгованість по платі, 0,10 грн. заборгованість за відсоткам, 2355,56 грн. заборгованість за процентами нарахованими згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3. кредитного договору, 4000,00 грн. штраф. 31.07.2020 року КС "ІСТОК" направило [PERSON] вимогу щодо погашення заборгованості станом на 31.07.2020 року в розмірі 1462,50 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернув позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценті належних йому відповідно до статті 1048 ЦКУ. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що 30.10.2019 року між сторонами підписано Договір про споживчий кредит №ДКН-2492, відповідно до умов якого КС "ІСТОК" виконав свої зобов`язання в повному обсязі. Оскільки відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] не скористався своїми процесуальними правами на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд враховує, що відповідач [PERSON] повідомлявся належним чином, однак будь-яких заяв щодо ставлення до позовних вимог та доказів на спростування викладених в позові обставин суду не надав. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved