Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення та стягувати щомісячно із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] . На даний час шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. На даний час позивач не працює, так як була скорочена по штату з основного місця роботи, зараз знаходиться в пошуках роботи, та має несистематичні підробітки, але цього заробітку не вистачає для повного забезпечення доньки. Відповідач взагалі не виплачує жодних коштів на утримання дитини. Рішенням суду [PERSON] було призначено аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., але 07.08.2019 року на прохання відповідача позивач забрала виконавчий лист із виконавчої служби, аби він міг безперешкодно перетнути кордон та виїхати до Польщі для влаштування там на роботу. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.04.2018 року вже складала 11200 грн. При стягненні аліментів з відповідача просить врахувати, що він є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сімї на утриманні немає та на даний час має постійну роботу за кордоном, а саме в Республіці Польща. Ухвалою суду від 26.07.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 19.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також в даній ухвалі зазначено відповідачу строк направлення відповіді на відзив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала через електронну пошту суду заяву в якій повідомила про неможливість її участі в судовому засіданні. Просить здійснити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Заяви та клопотання до суду від відповідача не надходили. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішення набрало законної сили 14.07.2015 року (справа №399/384/15-ц) (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , батьками є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). З копії виконавчого листа виданого 16.06.2015 року (справа № 399/338/15-ц) вбачається, що судом стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісяця починаючи з 10.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття. У виконавчому листі зазначено, що рішення не оскаржувалося та набрало законної сили 13.05.2015 року (а.с. 11). Із довідки зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої Онуфріївською селищною радою 21.07.2022 №590 з якої вбачається, що [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) до складу зареєстрованих осіб входять: [PERSON] - мати, [PERSON] - донька (а.с. 12). Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В позовній заяві позивач зазначила, що вона на даний час не працює, так як була скорочена по штату з основного місця роботи, зараз знаходиться в пошуках роботи, та має несистематичні підробітки, але цього заробітку не вистачає для повного забезпечення доньки; відповідач взагалі не виплачує жодних коштів на утримання дитини; відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні немає та на даний час має постійну роботу за кордоном, а саме в Республіці Польща. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем по справі. Інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки, та розмір вимушених додаткових витрат на дитину не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток в межах раніше визначеної судом суми аліментів. З урахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-143цс13, в якій зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), тому суд, виходячи з інтересів дитини, вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн. щомісячно на аліменти в 1/4 частині від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тобто, у даному випадку законодавець визначив, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, присудженні за рішенням суду аліменти стягуються від дня пред`явлення позову. У той же час, чинний СК України не визначає день пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів до суду, як початок стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення. Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну способу стягнення аліментів. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням, а не з моменту звернення до суду, як просить позивач. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved