Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

04 серпня 2022 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, яка здана до відправки через поштове відділення\~ 30 липня 2022р. (а.с. 2-3). В обґрунтування позову зазначає, що на момент винесення судового наказу про стягнення аліментів від 08.06.2022р. по справі № 719/184/22 був непрацездатним та не мав матеріального доходу. Повідомляє, що проходить лікування гострого інсульту, який переніс у липні 2021 року у м. Пльзень, Чеська Республіка; фактично знаходиться на утриманні своєї матері-пенсіонерки. Враховуючи важку хворобу, проходження реабілітації, яка потребує значних фінансових затрат, та відсутність самостійного доходу, просить зменшити розмір призначених аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2018 року народження, із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника до 500,00 грн. на місяць, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 11.08.2022р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, зобов`язано ГУ ДПС у Чернівецькій області в строк до 07 вересня 2022 року надати суду довідки про доходи сторін за 2022р. та призначено судове засідання на 07.09.2022р. о 10 год. 00 хв., яке в подальшому відкладено у зв`язку із відпусткою судді на 26.09.2022 р. о 09 год. 00 хв. 19 серпня 2022 р. в суд надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів (а.с. 58-60), яка ухвалою суду від 26.09.2022р. прийнята до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги в одне провадження; здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначає, що шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 27.07.2022р. по справі № 719/183/22, однак у сторін залишилось двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , 2010 року народження, та донька [PERSON] , 2018 року народження. Вказує, що за спільною домовленістю сторін про добровільне надання [PERSON] коштів на утримання сина, у червні 2022р. вона звернулася із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів лише на утримання доньки. Однак, оскільки [PERSON] домовленості не дотримується та діти перебувають виключно на її утриманні, зважаючи на подану позовну заяву про зменшення розміру аліментів, вважає за необхідне стягувати аліменти із [PERSON] на утримання двох дітей. Зауважує, що [PERSON] не надав жодних доказів, щодо теперішнього стану свого здоров`я, фінансових затрат на реабілітацію та непрацездатності. Окрім того, заперечує здійснення утримання [PERSON] матері-пенсіонерки, із якою проживає також донька останньої. При вирішенні питання про стягнення аліментів просить врахувати, що вона, мати двох дітей, ніде не працює та ніяких доходів не отримує. З огляду на зазначене, просить стягувати із [PERSON] на\~ її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати ухвалення рішення судом і до повноліття старшої дитини. 07 вересня 2022р. [PERSON] надіслав у суд відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.88-89), згідно якого повторно наголосив, що знаходився на лікуванні у зв`язку із перенесеним інсультом та потребує довгої реабілітації, зокрема, пройшов стаціонарне лікування у неврологічному відділенні з 10.08.2022р. по 19.08.2022р.; згідно виписки з медичної карти його стан здоров`я є ближчим до задовільного та працездатність знижена у зв`язку із захворюванням. Стверджує, що не відмовляється від утримання дітей і буде сплачувати аліменти в повному обсязі при хоча б частковому відновленні працездатності та отриманні будь-якого матеріального доходу. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви та зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом від 08.06.20022р. по справі № 719/184/22 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника, змінивши на тверду фіксовану суму 500,00 грн. на місяць, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Після переходу до загального позовного провадження 18 жовтня 2022р. проведено підготовче засідання, на якому постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.11.2022р. о 10 год. 00 хв. Учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується розпискою та інформацією про вручення поштового відправлення № 6023601630488 (а.с.109-110), в судове засідання не з`явилися. При цьому, ще 31 серпня 2022р. в суд надійшло клопотання [PERSON] про долучення копій документів до матеріалів справи та розгляд справи за його відсутності (а.с. 80). 07 вересня 2022р. [PERSON] подала в суд клопотання про розгляд зустрічної позовної заяви за її відсутності; свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 87). Інших заяв чи клопотань сторони по справі не подавали. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив, що 22 вересня 2013р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Викорнавчим комітетом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за актовим записом № 5, що підтверджується Свідоцтвом про\~ шлюб серії серії [NUMBER] (а.с. 33). На даний час шлюб сторін розірвано за рішенням\~ Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27.07.2022р. по справі № 719/183/22 (а.с. 44-45). Вказані обставини сторонами по справі не оспорюються. Під час шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 19.12.2017р. повторно Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, та серії [NUMBER] , виданим 21.02.2018р. Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 34, 64-65). На даний час діти сторін зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідками № 1746 від 16.08.2022р., виданою\~ Відділом ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ, Новодністровської міської ради, та № 149 від 16.08.2022р., виданою Службою в справах дітей Новодністровської міської ради, витягом з реєстру територіальної громади № 2022/000346394 від 16.08.2022р. (а.с. 62, 67-68). [PERSON] зареєстрований за іншою адресою [ADDRESS] , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 14.03.2002р. Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області, та фактично проживає разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] , сестрою, племінником та співмешканцем сестри за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 987 від 28.07.2022р., виданою Плужненською сільською радою, за підписом заступника сільського голови Лужецької Л.; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.09.1985р. (а.с. 28-29, 35-36). З 02 червня 2022р. на підставі судового наказу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 08.06.2022р. по справі № 719/184/22, виданого за заявою [PERSON] , з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4-10). Проте, за даними Новодністровського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) № 557/23.4-36 від 15.08.2022р. станом на 15 серпня 2022р. виконавчих документів щодо стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на утримання дітей [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження, на виконанні у відділі не перебуває (а.с. 66). Як вбачається із перекладу історії хвороби [PERSON] , яка узгоджується із поданою копією медичної карти амбулаторного хворого, останній був госпіталізований в Університетську клініку Пльзень з 01.07.2021р. по 24.07.2021р. у відділення нейрохірургії та з 24.07.2021р. по 02.08.2021р. у відділення неврології із діагнозом на момент госпіталізації інфаркт мозку внаслідок тромбозу мозкової артерії. При оформлені звіту про виписку зазначено діагнози: інсульт заднього кровообігу справа (01.07.2021р.), ст.п. МТ+МТЕ+стент АВ Ст.п. декомпресійна краніотомія з резекцією правого мозочка нездужання (02.07.2021р.), гостра дихальна недостатність, септицемія STAU, аспіраційна бронхопневмонія (KLPN). Надано рекомендації перебувати під наглядом лікаря загальної практики (а.с. 11-26, 40-43). 04 вересня 2021р. [PERSON] повернувся на територію України, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] , виданому 07.02.2017р. органом № 6831 (а.с. 27), де, за словами сторін, продовжив лікування. Згідно Виписки з медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-220810/14824 з 10.08.2022р. по 19.08.2022р. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з основним діагнозом наслідки інфаркту мозку, наслідки перенесеного ішемічного інсульту в басейні ВББ. Із стаціонару хворий був виписаний з поліпшеннями, в стані ближче до задовільного, працездатність знижена у зв`язку із наявним захворюванням; останньому рекомендовано нагляд лікарів: невролога, кардіолога та сімейного лікаря; прийом ряду медикаментів; контроль та корекція АТ; обмеження фізичних та психоемоційних навантажень (а.с. 81-83, 90-92). Проаналізувавши надані [PERSON] документи: свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.09.1985р., свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.05.1975р., свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 12.03.2019р. Виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, та пенсійне посвідчення серії [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України 15.08.2011р. (а.с. 36-39), суд встановив, що у [PERSON] із батьків залишилась лише мати [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про\~ майновий стан і доходи, у сторін по справі будь-які доходи відсутні (дані щодо [PERSON] за період з 1 кварталу 2022р. по\~ 2 квартал 2022р., дані щодо [PERSON] за період 4 квартал 2021р. по 2 квартал 2022р.) (а.с. 72, 78). Будь-якої іншої інформації про доходи сторін по справі та їх розмір суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.02.2014р. по справі № 143цс13, при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»). Отже, при визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Не заперечуючи перенесені [PERSON] у минулому захворювання та отримане лікування, суд відхиляє доводи останнього щодо його скрутного матеріального становища у зв`язку із станом здоров`я, оскільки [PERSON] не надав належних та допустимих доказів, що свідчать про наявність станом на момент вирішення справи суттєвих фінансових затрат на лікування (чеків та квитанцій на купівлю медикаментів, тощо). Натомість, твердження [PERSON] про його повну непрацездатність спростовуються наданою ним же випискою з медичної карти стаціонарного хворого, згідно якої працездатність знижена. Отже, суд приходить до висновку, що заборона щодо працевлаштування [PERSON] відсутня та останній не позбавлений можливості самостійно отримувати дохід. Окрім того, суд зауважує, що сам факт наявності у [PERSON] матері-пенсіонерки, із якою останній фактично проживає, не свідчить, що [PERSON] , маючи самостійний дохід у виді пенсії, потребує та отримує фінансову допомогу від сина, а тому при вирішенні даного спору вказана обставина судом не враховується як підстава для зменшення розміру аліментів на дитину. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд наголошує, що виключно тому із батьків (батьку чи матері), із яким проживає дитина, а не платнику аліментів, належить вибір способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. 2 ст. 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на дитину до 6 років з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надав належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню на доньку сторін згідно судового наказу, а також належних та допустимих доказів для підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню обох дітей у обраний позивачем спосіб. Натомість суд вважає, що [PERSON] має обов`язок утримувати обох дітей, щоб забезпечити належний фізичний та моральний розвиток як доньки, так і сина. При цьому, виходячи із змісту зустрічної позовної заяви [PERSON] , суд приходить до висновку, що остання фактично частково визнала позов [PERSON] та не заперечує щодо зменшення розміру аліментів на доньку із 1/4 частки доходів батька до 1/6 частки від таких доходів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд вважає, що слід зменшити розмір аліментів на доньку сторін та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття Щодо утримання другої дитини сторін, то, виходячи із рівності прав дітей та обов`язків їхніх батьків, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відтак, хоч [PERSON] має право на отримання аліментів для утримання сина із дати звернення до суду, тобто з 19 серпня 2022р., однак, зважаючи на заявлені нею позовні вимоги в частині строку стягнення аліментів з дати ухвалення рішення, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття При визначенні розміру частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, та можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати, суд взяв до уваги, що участь в утриманні дитини - це обов`язок обох батьків, зважив на інформацію про відсутність офіційного доходу у сторін, однак наявну можливість такий дохід отримувати при працевлаштуванні, натомість відсутність самостійного доходу у дітей та можливості такий отримувати з огляду на вік останніх. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є розумним та відповідатиме потребам на утримання дітей, а також реальний для сплати відповідачем щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, і не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину відповідного віку. При цьому, встановити єдину частку від заробітку (доходу) батька на утримання обох дітей не являється можливим, оскільки для кожної дитини встановлюється інший строк початку стягнення аліментів у визначеному судом розмірі. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин підлягає негайному виконанню рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина сторін у межах суми платежу за один місяць. При прийнятті рішення судом не оцінювались та не брались до уваги доводи сторін та надані письмові докази (а.с. 69-71, 93-95) щодо причин припинення шлюбу, взаємин подружжя під час шлюбу та після його розірвання, оскільки такі не впливають на вирішення по суті справи про аліменти. Беручи до уваги часткове задоволення первісного позову внаслідок його визнання [PERSON] та часткове задоволення зустрічного позову внаслідок його підставності, слід провести розподіл судових витрат сторін. Так, [PERSON] сплатив судовий збір за подання первісного позову про зменшення розміру аліментів в розмірі 992, 40 грн., що підтверджується квитанцією № 9 від 30.07.2022р. (а.с. 1). Доказів понесення витрат в більшому розмірі, що відповідали б наданому [PERSON] орієнтовному розрахунку в розмірі 15460, 35 грн., суду не надано; заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України не подано. [PERSON] відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів в розмірі 992, 40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Окрім того, у ч. 10 ст. 141 ЦПК України зазначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. При розрахунку суд враховує, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, а тому частка від заробітку (доходу) платника аліментів обчислюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості - Дністровського району Чернівецької області, яка із 4 кварталу 2021р. становить 13323, 00 грн. Отже, за судовим наказом [PERSON] повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від доходу, що становить 3330,75 грн. (13323, 00 :1/4). За результатами розгляду справи розмір аліментів зменшено\~ до 1/6 частки від доходу, що становить 2220, 50 грн. (13323, 00 : 1/6), тобто із урахуванням заявлених позовних вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів до 500, 00 грн. судом задоволено первісний позов на 39, 23%. Відтак, виходячи із заявлених вимог первісного позову та їх часткового задоволення судом внаслідок визнання [PERSON] , з останньої слід стягнути на користь [PERSON] 50% розміру судового збору, пропорційно розміру задоволених його позовних вимог, що становить 194, 66 грн. (992,40*39,23%:2), а решту 50%, що становить 194, 66 грн., слід повернути [PERSON] із державного бюджету. Окрім того, виходячи із заявлених вимог зустрічного позову та їх часткового задоволення судом, зокрема, щодо строків початку сплати аліментів (у разі сплати аліментів на двох дітей з дати ухвалення рішення, як просила позивач, з врахуванням положень ст. 176 ЦПК України ціна позову становить 26646, 00 грн., а у разі сплати аліментів на одну дитину з дати ухвалення рішення, а на іншу з дати набрання рішенням законної сили, як задоволено судом, ціна позову становить 24425, 50), позов [PERSON] судом задоволено на 91, 67 %. Відтак, оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 909, 70 грн. (992,40*24425,50:26646, 00) на користь держави. Провівши взаємозарахування судового збору, який слід повернути із Державного бюджету України [PERSON] та який останній повинен сплатити на користь держави, остаточний розрахунок судових витрат наступний: з [PERSON] слід стягнути 194, 66 грн. судового збору на користь [PERSON] , а з [PERSON] слід стягнути 715, 04 грн. на користь держави. На підставі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141, 180, 181-183, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved