Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] ,\~фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] про захист прав споживачів. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2022 року позовні вимоги [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист справ споживачів\~задоволені частково. Стягнуто із фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти (вартість придбаного товару) у розмірі 3999 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. Стягнуто із фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто із фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] відмовлено. Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржила відповідач [PERSON] . Але, як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2022 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Лаленковим С.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10670 грн. Також до заяви долучено докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2022 року прийнято заяву адвоката Лаленкова С.М. та призначено розгляд заяви на 02.03.2022 року на 12 год. 30 хв. (т. 2 а.с. 51). Те, що представником позивача було подано таку заяву з відповідними доказами, вбачається лише з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду та ухвали суду про прийняття заяви адвоката Лаленкова С.М. (т. 2 а. с. 50, 51), але сама заява та докази на підтвердження судових витрат в матеріалах справи у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та початком бойових дій не збереглися, в матеріалах справи були відсутні. Таким чином вбачається, що не було вирішено питання по заяві адвоката Лаленкова С.М. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10670 грн. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ окремих судів Донецької, Запорізької та Харківської областей. Відповідно до даного Розпорядження справи, які перебували в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова та Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, підсудні Київському районному суду м. Полтави. Справа № 642/5785/20 також передана на розгляд до Київського районного суду м. Полтави. У зв`язку з цим ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 липня 2022 року цивільну справу №642/5785/20 за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] ,\~фізичної особи-підприємця\~ [PERSON] про захист прав споживачів повернуто до Київського районного суду м. Полтави для вирішення питання про постановлення додаткового рішення. В судове засідання, призначене судом для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, позивач [PERSON] чи її представник [PERSON] не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти ухвалення додаткового рішення заперечив. Просив відмовити в ухваленні додаткового рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явились. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду, суд вважає за можливе питання про ухвалення додаткового рішення розглянути за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Оскільки заява та докази на підтвердження судових витрат в матеріалах справи не збереглися, з метою розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення представником позивача повторно до матеріалів справи додано (т. 2 а.с. 89 91): копію договору від 01 квітня 2021 року про надання правничої допомоги. укладеного [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Легіон»; копію додаткової угоди до договору (про надання правничої допомоги) від 01 квітня 2021 року; копію акту виконаних робіт від 17 лютого 2022 року по договору (про надання правничої допомоги) за договором від 01 квітня 2021 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У своїй позовній заяві позивач зазначала, що від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України «Про захист прав споживачів» вона звільнена, жодних витрат по справі позивач не поніс та не очікує понести (т.1 а.с. 8). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, вимога частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.\~ Цивільна справа №642/5785/20 розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Рішення у справі ухвалено судом 16 лютого 2022 року. Як підтверджується записом фіксації судового засідання, безпосередньо перед видаленням суду до нарадчої кімнати, представник позивача [PERSON] зробив заяву, що протягом п`яти днів ним будуть надані докази судових витрат позивача. З ухвали суду від 23 лютого 2022 року вбачається, що такі докази представником позивача суду надано 18 лютого 2022 року, тобто у встановлений законом строк (т. 1 а.с. 51). В той же час суд бере до уваги наступне. Відповідно до п.9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У своїй позовній заяві позивач зазначила, що попередній розрахунок судових витрат не складався, оскільки жодних витрат позивач не поніс та не очікує їх понести у зв`язку із розглядом справи (т. 1 а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Оскільки позивач у позовній заяві зазначила, що попередній розрахунок судових витрат не складався, бо жодних витрат позивач не поніс та не очікує їх понести у зв`язку із розглядом справи, суд приходить до висновку, що заявлена до відшкодування сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10670 грн. істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а будь-які докази того, що позивач не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, до матеріалів справи не додані. Крім того, суд бере до уваги, що рішенням суду від 16 лютого 2022 року було вирішено питання про розподіл витрат на правову допомогу. Зокрема судом зазначено, що позивачем додано до позову копію Договору №П-739 від 04.08.2020, укладений між ТОВ «Центр правової допомоги населенню» та [PERSON] про надання правової допомоги, акт про надання юридичних послуг від 07.08.2020 із калькуляцією визначення вартості юридичних послуг в розмірі 6670,00 грн. із підписом замовника [PERSON] , а також копію квитанції про сплату зазначеної суми. (а.с. 26-27). Однак, враховуючи, що вищезазначений договір про надання правової допомоги, акт про надання юридичних послуг, укладені та підписані не позивачем [PERSON] , а [PERSON] , тому відсутні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , яка не є стороною договору, витрат на правову допомогу. Враховуючи викладене, на підставі ч. 4 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу.

Outcome: dismissed