Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась із заявою до Вінницького міського суду Вінницької області, в якій просить встановити факт постійного проживання із чоловіком [PERSON] однією сім`єю, який помер [INFO] . Заявник має намір оформити пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після смерті [PERSON] , однак не може довести факту постійного проживання з померлим, оскільки місце проживання чоловіка [PERSON] не було зареєєстроване за місцем проживання заявника. Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що з 2017 р. вона знає [PERSON] , з якою мешкав її чоловік [PERSON] до дня його смерті за адресою : [ADDRESS] . Свідок є сусідкою заявника, бувала у них вдома. Подружжя перебувало у шлюбі, виховували дочку [PERSON] , яка нині мешкає за кордоном. Квартира перебувала у власності подружжя. Коли [PERSON] захворів на онкологічне захворювання, [PERSON] доглядала за ним, купляла ліки як дружина. На переконання свідка, у них була дуже гарна родина, вони постійно були разом. Заслухавши представника заявника, показання свідка, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] з 1997 року (з моменту одруження) як дружина та чоловік однією сімєю. Шлюб між ними зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Свердловська, Луганської області 17.10.1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №446, відповідно до свідоцтва про одруження від 17.10.1997 року. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, купили квартиру, створювали затишок в квартирі: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. 24.09.2013 року [PERSON] купив легковий автомобіль марки Volkswagen Golf 7, який є спільним майном подружжя відповідно до договору купівлі-продажу №750 ФЛ/V від 24.09.2013 року. 24.05.2017 року [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка також є спільним майном подружжя, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.05.2017 року. Квартира була куплена для спільного проживання сім"ї. Відповідно до п. 18 Договору чоловік покупця [PERSON] надав згоду на купівлю квартири і укладення цього договору. [PERSON] хворів на рак легень, був інвалідом 2 групи, постійно потребував догляду. Тому всі обов`язки щодо догляду за хворим взяла на себе дружина [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер у м. Вінниці внаслідок професійного захворювання: пневмоконіоз (s/t; 1/1; рі), ЛН І-ІІ ст. (один-два), а також медіастинальна форма Са правої легені TxN2M0, ІІІ а st. (професійний рак). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2022 року встановлено факт смерті [PERSON] у причинному зв`язку з його професійним захворюванням. 03.06.2021 року [PERSON] отримала в спадщину як дружина спадкове майно свого чоловіка [PERSON] , а саме: легковий автомобіль марки Volkswagen Golf 7 та машиномісце № [NUMBER] в нежитловому приміщені паркінгу, розташованому в підвальному поверсі за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом видані 03.06.2021 року та посвідчені державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, відповідно відповіді від 23.02.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило про те, що по заяві [PERSON] від 31.01.2022 року щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, прийнято рішення від 08.02.2022 року №023830016750 про відмову в призначенні пенсії в зв`язку із не підтвердженням спільного проживання з годувальником. Факт проживання [PERSON] з [PERSON] як чоловіка та дружини підтверджується довідкою, виданою головою правління ОСББ «Парк Тауер» від 03.02.2022 року, про те, що [PERSON] , 1961 року народження, до дня смерті [INFO] постійно проживав з 2017 року разом із [PERSON] , 1962 року народження, за адресою: [ADDRESS] . Цей факт підтверджується адресою реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] (згідно із записом у паспортах чоловіка та дружини), це адреса, де вони разом проживали до переїзду у м. Вінницю. А також, цей факт підтверджується адресою реєстрації місця проживання [PERSON] за теперішньою адресою: [ADDRESS] (згідно із записом у паспорті дружини та довідкою, виданою головою правління ОСББ «Парк Тауер» від 03.02.2022 року), тобто адреса реєстрації дружини співпадає з адресою квартири, яку вона купила спільно з чоловіком і в якому померлий також проживав, але не був зареєстрований. Про відносини з померлим, як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких зображені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту від 20.09.2022 року, засвідченого сусідами та затвердженого головою правління ОСББ «Парк Тауер» Козлов М.М. з 2017 року постійно проживав разом з [PERSON] до дня його смерті. В судовому засіданні було заслухано показання свідка [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка підтвердила факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружин [PERSON] разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2017 року по день смерті [PERSON] . Свідок підтвердила ведення ними спільного господарства, [PERSON] хворів, і заявник купляла йому ліки, викликала лікарів, возила в лікарню та постійно до смерті дбала про нього. Оскільки, на день подання заяви місце проживання померлого зареєєстроване за іншою адресою, тому заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини з реєстрацією шлюбу. Згідно з ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно з вимогами ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що і є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Відповідно п. 2.3. розділу ІІ Постанови Правління пенсійного фонду України Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Далі - Постанова) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; Відповідно п. 2.11. розділу ІІ Постанови за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно п. 2.26. розділу ІІ Постанови члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті. Отже, для призначення пенсії має значення встановлення факту постійного проживання члена сімї із померлим годувальником. Якщо виникнення права на пенсію залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи із годувальником не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим Пенсійний фонд відмовив особі в призначенні пенсії, член сім`ї має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із годувальником. Отже, надані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність достатніх правових підстав вважати, що факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] є доведеним, тому що встановити такий факт в іншому порядку, ніж судовому, неможливо. Встановлення такого факту для заявника має юридичне значення для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved