Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

23 серпня 2022 року на адресу суду надійшов цей позов. Як підставу позову позивач зазначає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язкові по відношенню до дітей. З наведених підстав та з посиланням на ст.ст. 164, 165, 180-181 СК України позивач проси суд позбавити батьківських прав відповідача, а також стягувати на їх користь аліменти у розмірі 1/2 частки від її заробітку (доходу). Сторони у судове засідання не прибули. Представник позивача подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач відзиву на позов не подала, в судове засідання не прибула. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи, але не подала письмового відзиву, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що: 1) [INFO] народився [PERSON] ; 2) [INFO] народився [PERSON] ; 3) [INFO] народилася [PERSON] . Батьками всіх дітей є [PERSON] та [PERSON] . Останній помер [INFO] (а.с.11-14). Згідно письмових заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (матері відповідача), [PERSON] (хрещена матір дітей), які були адресовані начальнику Служби у справах дітей Луцької міської ради, слідує, що відповідач [PERSON] з дітьми не проживає, діти її не бачать місяцями. Відповідач зловживає спиртним (а.с.5, 6, 9, 15). З довідки Луцького НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №23 - технологічний ліцей» слідує, що за час навчання [PERSON] та [PERSON] їх відвідували лише бабуся [PERSON] та [PERSON] . За роки навчання відповідач до школи не приходила, з класоводами та вчителями не спілкувалася (а.с.16). Згідно висновку органу опіки та піклування від 01 серпня 2022 року, враховуючи відомості про особу відповідача, її ставлення до виховання дітей, ним рекомендовано позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставин у справі, суд зазначає наступне. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. При цьому у частині четвертій статті 164 СК України визначено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Проаналізувавши зібрані під час судового розгляду письмові докази, враховуючи поведінку відповідача, які самоусунулася від виховання та утримання дітей, суд дійшов висновку, що слід задовольнити позов. На підставі приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1 984,80 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved