Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач вказує, що 31.01.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] підписано Заяву-Договір № 26200021365200/980/РКО про надання комплексних банківських послуг. 06.05.2020 \~ \~ \~ \~р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Додаток про відкриття кредитної лінії № КК/8656 до Заяви-Договору № 26250011003726/980/Р від 29.01.2019 р., шляхом підписання Заяви-Договору та цього Додатку Клієнт просить, а Банк зобов`язується надати банківські послуги, визначені цим Договором. Позивач вказує, що позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 червня 2022 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. 26 серпня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву відповідач зазначає, що позивачем недобросовісно виконані приписи п. 3.2.7.5 Додатку про відкриття кредитної лінії № КК/8656 від 06.05.2020 року та не забезпечене право відповідача мати можливість дізнатись про існування вимоги та ознайомитись із нею на протязі усього терміну в 30 днів. Таким чином, підстава, на яку посилається позивач, як на підставу позову, не виконана ним належним чином та є такою, що не настала. Отже, і підстав для звернення до суду немає. Позивач вимагає стягнути 80 624,80 грн, з них: 59 918,35 грн - неповернута сума кредиту; 20 706,45 грн - заборгованість за відсотками. Позивач вказує, що з позовною заявою надані розрахунки, однак їх суть зводиться до того, що неповернута сума це 59 918,35 грн, а заборгованість за відсотками це 20 706,45 грн. Відповідач вважає, що прямий обов`язок позивача довести суду чому ним вимагаються суми саме у такому розмірі, шляхом надання належних розрахунків. Розрахунки під собою розуміють хоча б елементарно: вхідні данні та параметри, методи розрахунку, проведені обчислення та кінцеві суми і показники. У той ж час, розрахунки позивача це виключно кінцеві суми Позивач підтверджує, що користувався коштами, та сумлінно їх повертав у розмірах, які йому казали, доки у нього була робота та така можливість. Однак, для того щоб здійснити належних розрахунок із банком, останній повинен надати зрозумілі вимоги щодо розмірів коштів, адже саме у його автоматичних системах відбувались розрахунки. Вважає, що без належних та зрозумілих розрахунків, заборгованість, яку просить стягнути позивач є нічим не обгрунтованою та не підтвердженою, а позов. АТ «КРЕОБАНКУ» не підлягає задоволення, як недоведений. З вищевикладених підстав, позивач вважає, що позов АТ «КРЕДОБАНКУ» про стягнення 80 642.80 грн є безпідставним, не доведеним та таким, що не підлягає задоволенню. 05 вересня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Відповідно до вказаної відповіді на відзив позивач зазначає наступне. Позивач вважає доводи відповідача щодо порушення його прав щодо неотримання останнім досудової вимоги, є безпідставними та необґрунтованими та жодним чином не доведені. На підтвердження розміру заборгованості, яка визначена у позовній заяві, позивачем надано до суду «Розрахунок суми заборгованості по КК/8656 [PERSON] » та Виписку про рух коштів по рахунку з 06.05.2020 по 21.12.2021. Про збільшення заборгованості по кредитній картці свідчить інформація, яка вказана у відповідному пункті «Руху коштів», як «призначення платежу: Збільшення заборгованості по кредитній картці», такі збільшення співпадають з витратами, які Відповідач проводив використовуючи кредитну карту (для прикладу: у пункті 1, Руху коштів, вбачається списання з кредитного рахунку (26209011365200, який зазначений у Додатку про відкриття кредитної лінії) коштів на оплату договору від 19.12.2019р. на рахунок АТ «Альфа-Банк» в розмірі 15 000 грн; у пункті 2 вбачається списання комісії за платіж в розмірі 600 грн, у пункті 4 вже сума в розмірі 15 600 грн відображена, як збільшення заборгованості по кредитній картці). Позивач вказує, що якщо підрахувати всі платежі з призначенням платежу «Збільшення заборгованості по кредитній картці» можна отримати суму у розмірі 137 152,06 грн, це сума яка була витрачена відповідачем на власні потреби. Також Рух коштів містить інформацію про надходження від відповідача грошових коштів, а саме у пункті 63 Руху коштів зазначається інформація про зарахування переказу на рахунок відповідача в розмірі 3 000 гри, який в подальшому було зараховано Позивачем в якості погашення тіла по кредитній картці в сумі 20 грн та 2 980 грн. Отже як зазначає позивач, якщо підрахувати платежі зі призначенням платежу «Погашення тіла по кредитній картці» або «Погашення прострочених тіла по кредитній картці» можна отримати суму в розмірі 77 233,71 грн, яка була сплачена відповідачем на погашення заборгованості по тілу кредиту. Враховуючи викладене можна розрахувати заборгованість відповідача по тілу кредиту, а саме така заборгованість становить 39 918,35 грн (137 152,06 грн (витрачена відповідачем сума) - 77 233,71 грн (сплачена відповідачем сума в рахунок тіла кредиту) = 59 918,35 грн). Позивач вказує, що відповідач мав можливість перевірити розрахунок позивача використовуючи документи, які додані позивачем до позовної заяви. Щодо розрахунку заборгованості по відсотках, то вказаний розрахунок проводився позивачем (банком) у відповідній ліцензійній програмі, яка дозволяє робити розрахунки в рамка укладених договорів із клієнтами, а враховуючи той факт що відповідач використовував кошти в рамках кредитного ліміту, а не кошти класичного кредиту зі сплатою щомісячними сталих платежів, а також враховуючи той факт що відповідач використовував грошові кошти, поповнював свій кредитний рахунок та цього ж дня мав право використовувати грошові кошти кредитного ліміту то відповідно відсотки розраховувалися щомісячно з суми, яка була використана на день проведення розрахунку по відсотках, отже у розрахунку визначено на дату яку проведено розрахунок заборгованості по відсотках а саме 21.12.2021 року, та який становить 20 706,45 грн. В свою чергу відповідачем, на підтвердження якихось помилок у розрахунках по тілу кредиту та по відсотках, не надано власного контррозрахунку щодо заборгованості або відсутності такої заборгованості. Позивач робить висновок, що відповідачем жодним чином не доведено підстав, на які відповідач посилається, щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач вважає, що ним було надано до суду всі необхідні документи, докази існування у відповідача заборгованості по кредитному договору - неповернення коштів, які були використані відповідачем в рамках кредитного ліміту та відповідно відсотків за користування грошовими коштами. 17 жовтня 2022 року від відповідача до суду надійшли заперечення. У вказаних запереченнях відповідач вказує наступне. Відповідач вважає, що ним аргументовано пояснено та доведено, а позивачем не спростовано, факт того, що останнім недобросовісно виконані приписи п. 3.2.7.5 Додатку про відкриття кредитної лінії № КК/8656 від 06.05.2020 року та не забезпечене його право мати можливість дізнатись про існування вимоги та ознайомитись із нею на протязі усього терміну в 30 днів. Оскільки право позивача вимагати дострокового погашення кредиту, залежить від його належного сповіщення, то й наразі відсутні правові та договірні підстави вимагати від відповідача повного погашення боргу та як наслідок звернення позивача до суду. Склавши усі грошові значення у Виписці про рух коштів по рахунках з 06.05.2020 року по 21.12.2021 року, що мають призначення платежу: «Збільшення заборгованості по кредитній картці», відповідач вказує, що була отримана сума у розмірі - 137 152,16 грн, яка нехай і на 10 копійок, однак відрізняється від зазначеної позивачем. Далі, склавши усі грошові значення, що мають призначення платежу: «Погашення тіла по кредитній картці» та «Погашення прострочення тіла по кредитній картці», відповідачем була отримана сума у розмірі - 77 433,71 грн, що вже на 200,00 гривень відрізняється від зазначеної позивачем. Отримавши різницю між першим значення, що за твердженням позивача є його займом у банка, та другим, що за твердженням позивача є поверненнями банку, можна отримати суму у розмірі - 59 718,45 грн, що не відповідає позовним вимогам банку. Такі неточності у розрахунках говорять про те, що ніякої «ліцензійної програми» використано не було, адже помилки не характерні програмному розрахунку, а більше притаманні людині. Позивач також не надав підтвердження щодо використання такого взагалі. Крім того, Виписка про рух коштів по рахунках з 06.05.2020 року по 21.12.2021 року містить грошові значення із призначенням: «Погашення строкових %% по кредитній картці» на загальну суму - 13 710,68 грн. Позивачем не зазначено, що це за кошти та чи повинні вони враховуватись при розрахунку та чому. Можливо ці кошти повинні бути враховані в розрахунку заборгованості по відсотках, а Позивач цього не здійснив у невірному розмірі. Відповідач зазначає, що йому ці обставини не відомі, та перевірити їх він не може, адже позивач ухиляється від надання розрахунку по відсоткам. Таким чином, ситуація із поясненнями Позивачем розрахунків лише викликала справедливі додаткові запитання. Вважає, що без належних та зрозумілих розрахунків, заборгованість, яку просить стягнути позивач є нічим не обгрунтованою та не підтвердженою, а позов АТ «КРЕОБАНКУ» не підлягає задоволення, як недоведений. У судове засідання призначене на 08 листопада 2022 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином. Суд вбачає за необхідне зазначити, що сторони по справі письмово висловили свої позиції по справі шляхом надіслання до суду в письмовому вигляді відзиву, заперечень та пояснень. В даному випадку, суд вбачає застосувати положення положення яке міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.Так, Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Також суд вбачає за необхідне зафіксувати, що жодних клопотань по збору доказів, зупинення провадження у справі, або будь-яких інших клопотань, розгляд яких унеможливлює розглянути справу по суті до суду не надходило. За таких обставин, враховуючи розумні строки розгляду справи, а також спираючись на усталену практику Верховного Суду України вбачає за необхідне розглядати справу за наявними матеріалами у справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.01.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] підписано Заяву-Договір № 26200021365200/980/РКО про надання комплексних банківських послуг. 06.05.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Додаток про відкриття кредитної лінії № КК/8656 до Заяви-Договору № 26250011003726/980/Р від 29.01.2019 р., шляхом підписання Заяви-Договору та цього Додатку Клієнт просить, а Банк зобов`язується надати банківські послуги, визначені цим Договором. Відповідачем не спростовується факт підписання Заяви-Договору № 26200021365200/980/РКО про надання комплексних банківських послуг та Додатку про відкриття кредитної лінії № КК/8656 до Заяви-Договору № 26250011003726/980/Р від 29.01.2019 р. Відповідно до п. 1.3.1.1 Договору, Банк зобов`язується, в межах ліміту кредитування, встановленого у розмірі та на умовах обумовлених цим Додатком, Заявою-Договором та чинними, на момент укладення цього Додатку, умовами Правил ФО і Тарифами АТ «Кредобанк» - відкрити Клієнту кредитну лінію, в межах якої надавати йому грошові кошти згідно з цим Додатком, Правилами ФО та Тарифами, а Клієнт зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачен цим Додатком, Правилами ФО і Тарифами. Відповідно до п. 1.3.2.1. Договору, максимальний ліміт заборгованості за Кредитною лінією 200 000, 00 грн. (Двісті тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до п. 1.3.2.2. Договору, термін кредитної лінії до 05.05.2023 року. Відповідно до п. 1.3.2.3.1. Договору, процентна ставка - фіксована - 36 % річних, з дати укладення цього Додатку, крім періоду, вказаного у п. 1.3.2.3.2.2. цього Додатку до дати повернення Кредиту в повному обсязі. Відповідно до п.1.3.2.6.1. Договору, видача клієнту кредиту за кредитним договором здійснюється Банком в межах Поточного ініціювання Клієнтом видаткових операцій якщо сума видаткових операцій перевищує залишок власних коштів Клієнта на Поточному рахунку. Датою видачі Банком Клієнту Кредиту є дата проведення відповідної видаткової операції зі списання коштів з Поточного рахунку Клієнта в межах Поточного ліміту Кредитної лінії. Ціль видачі Кредиту Кредитним договором - поточні потреби Клієнта. Відповідно до п. 1.3.2.7.3. Договору, Клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованість за кредитом, виданими в межах Кредитної лінії, процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими Кредитним договором не пізніше терміну, вказаного у п. 1.3.2.2. цього Додатку або впродовж строку, передбаченого п. 1.3.2.7.5. цього Додатку. Відповідно до п. 1.3.2.8.1.1. Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами Позичальник крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення від дати ч виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Клієнта. \~ \~ \~ \~^ Відповідно до п.1.3.2.9.5. Договору, якщо після закінчення строку кредитування Кредит не буде повернуто (повністю або частково) Банку, Банк, відповідно до ст. 625 ЦК України має право вимагати, а Клієнт зобов`язаний сплатити Банку залишок заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також суму процентів, розмірі визначеному згідно з п. 1.3.2.3.2.1. цього Договору від простроченої суми за весь час прострочення. Відповідно до п.2 Договору, кредитний договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами цього Додатку та діє до моменту повного виконання Сторонами зобов`язань за кредитним договором. Відповідач зазначає, що банком порушенні вимоги Договору, так як відповідача не було ознайомлено з досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості. Відповідно до п.1.3.2.7.5. Договору, Банк має право в будь-який момент, без обґрунтування причин такого рішення, вимагати від Клієнта повернути усю суму заборгованості за Кредитним договором, за умови направлення Клієнту попередження про це за 30 календарних днів до запланованої дати повернення.\~Попередження направляється\~Банком Клієнту\~у спосіб,\~що дає\~змогу встановити\~дату відправлення\~повідомлення. Клієнт зобов`язаний повернути Банку усю суму заборгованості за Кредитним договором не пізніше 31 календарного дня від дати відправлення Банком відповідного повідомлення Клієнту. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сформовано Досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості № 9025/2021 від 29.12.2021 року. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про направленням та роздруківкою про вручення трек номер 0209425059676, позивачем 30.12.2020\~року направлено Досудову вимогу позивачу. Таким чином вимоги договору в цій частині позивачем виконанні. Щодо встановлення розміру заборгованості відповідача суд зазначає наступне. Позивачем разом з позовом надано Розрахунок суми заборгованості по КК/8656 [PERSON] . Відповідно до наданого розрахунку сума неповернутої суми кредиту складає 59918,35 грн., сума прострочених відсотків 20706,45 грн. На підтвердження розрахунку позивачем надано Рух коштів по рахунку відповідача. Відповідач вказує, що Розрахунок наданий позивачем є невірним, однак жодних доказів на підтвердження не надає. Більш того, відповідач припускає, що саме у банку є заборгованість перед відповідачем. Суд критично відноситься до вказаного твердження відповідача, адже вказані посилання є лише припущеннями, які не підтверджуються жодними матеріалами справи. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст.2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України\~\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ст.1046 ЦК України та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитного договору щодо повернення отриманих коштів, а також процентів за користування кредитом не виконує, сума заборгованості не спростована, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: partial