Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

23.08.2022 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначив, що 26.03.2010 виконавчим комітетом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 02. Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на життя, на обов`язки чоловіка та жінки. Між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин, спільне господарство не ведеться, разом як подружжя не проживають, мають окремі бюджети, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31.08.2022 провадження у справі № 141/383/22 відкрито та розгляд справи вирішено проводити 29.09.2022 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання, призначене на 29.09.2022, не відбулось та було відкладено на 25.10.2022, у зв`язку з відпусткою судді. Позивач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим про день,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~в судове\~засідання 25.10.2022 не з`явився, при цьому, до суду надійшла заява позивача від 06.09.2022 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовну заяву отримала 09.09.2022, відзив до суду не направила, та, будучи належним\~чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 25.10.2022 не з`явилася. При цьому, до суду надійшла заява відповідача від 12.10.2022 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд\~справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається\~з свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , 26.03.2010 виконавчим комітетом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 02. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Причиною розпаду сім`ї є те, що у подружжя різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, вирішення різного роду побутових та сімейних питань, на підставі чого в сім`ї неодноразово виникали сварки та різного роду непорозуміння. Як подружжя сторони не проживають протягом року, а тому позивач вважає, що подальше спільне збереження сім`ї є неможливим та недоцільним. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51\~Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи, у відповідності до ст. 111 СК України, необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (61-3235 св19). Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Виходячи з того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бажання зберегти сімейні відносини, шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved