Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] у вересні 2022 року звернулася до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал» про визнання виконавчого напису № 59943 від 25.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.12.2012 року між нею та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №2001785016 від 09.12.2012 року. В подальшому, кредитні зобов`язання за даним договором АТ «ОТП Банк» уступило ТОВ «Росвен інцест Україна», яке в свою чергу уступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Уно Капітал». 07.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67076482 з виконання виконавчого напису №59943 від 25.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Уно Капітал» борг в загальному розмірі 9252,16 грн. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому не підлягає до виконання. Зокрема вказує, що нотаріусом під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, неправомірно було застосовано п. 2 другого розділу Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року. За таких обставин, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №59943, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 25.05.2021 року було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просила його скасувати. Крім того просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 21.09.2022 року позов [PERSON] залишено без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків. Ухвалою суду від 04.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. В судове засідання позивачка надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, підтримала позов та просила його задоволити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений. Відзив на позов не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рстапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені. Своїх пояснень щодо предмету спору не надали. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис №59943, яким запропоновано стягнути заборгованість з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал», якому ТОВ «Росвен інцест Україна» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №1-30/12 від 30.12.2020 року, якому АТ «ОТП Банк» на підставі Договору факторингу 12/11/2013 від 07.11.2013 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №2001785016 від 09.12.2012 року, укладеного між «ОТП Банк» та [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 9252,16 грн. Строк за який проводиться стягнення з 30.12.2020 року по 20.05.2021 року. 07.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67076482 з примусового виконання виконавчого напису №59943 виданого 25.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал» боргу в сумі 9252,16 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. [PERSON] вказує, що нотаріусом було порушено вимоги чинного законодавства, а саме застосовано п. 2 другого розділу Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999 року. У суду відсутні докази того, що Кредитним договором №2001785016 від 09.12.2012 року, укладений між «ОТП Банк» та [PERSON] був нотаріально посвідчений. ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал»» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві. Також, відповідачем не надано суду пакет документів, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність та безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал» та дотримання приватним нотаріусом Остапенком Є.М. вимог чинного законодавства України. Крім того не надано доказу про отримання [PERSON] письмової вимоги сплатити борг від ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал» або ж повідомлення з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості, а за таких обставин стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 992,40 гривень, що підтверджено квитанцією від 12.09.2022 року, а також сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією від 12.09.2022.\~ Таким чином судом встановлено, що позивачем було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1488,60 грн. (992,40 грн. + 496,20 грн. = 1488,60 грн.). Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, то із відповідача на його користь необхідно стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1488,60 грн. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~-\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача [PERSON] на підтвердження витрат на правову допомогу надано Договір про надання правової допомоги №1470822925 від 13.08.2022р., в якому визначено розмір оплати за правову допомогу в сумі 6370 грн.; довідки від 13.08.2022 та від 20.08.2022 про сплату 500 грн. та 5870 грн. за надання правової допомоги. Відповідно до\~ч.\~4-6\~ст.\~137\~ЦПК України,\~-\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір правової допомоги є співмірним з розміром заявлених вимог та обсягом виконаних адвокатом робіт, а тому до стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Уно капітал» на користь [PERSON] підлягають понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 6370 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved