Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в порядку окремого провадження до Ленінського районного суду м.Полтави із вказаною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, прохає надати йому дозвіл на усиновлення неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження дитини, змінивши прізвище дитини на « [INFO] », по батькові на « [INFO] », батьком дитини вказати [PERSON] . Заявлені вимоги вмотивовані [PERSON] тим, що з 2014 року вони з [PERSON] спільно проживали без реєстрації шлюбу та разом виховували її доньку [PERSON] , а 01.06.2022 він та [PERSON] зареєстрували шлюб. Відомості про батька дитини дружини записані в порядку ч.1 ст.135 СК України. З дружиною та донькою вони проживають понад 8 років однією сімєю, [PERSON] сприймає його як батька, а він відноситься до неї як до доньки, відчуває спорідненість, любить та піклується про неї, забезпечує розвиток дитини, належні умови виховання та утримання. Мати дитини не заперечує проти усиновлення, про що надала нотаріально посвідчену заяву. Заявник у справі є матеріально забезпеченою особою, має власне житло, де створені всі необхідні умови для проживання дитини, працює вчителем та має стабільний дохід, окрім того отримує пенсію як військовий пенсіонер, до кримінальної відповідальності не притягувався, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем. Провадження у справі відкрито за ухвалою від 04.10.2022, справа розглядається за правилами окремого провадження. Одночасно вказаною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Подільський відділ ДРАЦС у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). В судовому засіданні заявник повністю підтримав свою заяву про усиновлення, прохав її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] та пояснила, що має доньку [PERSON] , про яку вони спільно з заявником піклуються та виховують тривалий час. Між донькою та заявником склались гарні та довірливі відносини, вони сприймають один одного як рідні донька та батько. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні посилаючись на складений висновок вказала про доцільність усиновлення [PERSON] малолітньої [PERSON] , що відповідає інтересам дитини. Під час з`ясування думки дитини, [PERSON] пояснила, що розуміє яка справа розглядається, вказала, що спільно проживає разом із матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] , вони є однією сім`єю. З батьком вони разом займаються спортом, проводять дозвілля та мають теплі відносини. Заслухавши пояснення учасників, з`ясувавши думку дитини та оцінивши дослідженні у справі докази, суд вказує про наступне. Згідно із приєднаними до матеріалів справи копіями паспорту та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, заявником у справі є громадянин України [PERSON] , [INFO] , місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.06.2022, про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) складено актовий запис за №198. Після реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище чоловіка [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , згідно із наданим витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Згідно із витягами з реєстру територіальної громади зареєстрованим місцем проживання [PERSON] та [PERSON] є [ADDRESS] . За змістом нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 27.07.2022, остання надала згоду на усиновлення [PERSON] її малолітньої доньки [PERSON] . За висновком Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради від 09.08.2022 №02.1-24/698, усиновлення малолітньої [PERSON] громадянином України [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. За висновками про стан здоров`я особи, на момент огляду у [PERSON] гострої терапевтичної патології не виявлено, ознак психічних розладів він не виявляє. Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] на території України станом на 23.06.20222 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває. Згідно з довідками про отримані [PERSON] доходи, останній працює на посаді вчителя в ліцеї №17 «Інтелект» Полтавської міської ради та його заробіток з 01.02.2022 по 31.07.2022 склав 91662,73 грн, а також отримує пенсію, сума якої за період з 01.10.2021 по 30.09.2022 становить 103612,83 грн. За місцем роботи [PERSON] характеризується виключно позитивно. Згідно з довідкою командира ДФТГ №1 від 13.09.2022 №91, [PERSON] з березня 2022 року в складі Добровольчого формування Полтавської міської територіальної громади №1 перебуває на посаді заступника командира та зарекомендував себе з позитивної сторони. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.08.2022 проведеного комісією Служби у справах дітей, за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, для виховання та розвитку дитини забезпечені належні умови, стосунки у сім`ї дружні, теплі. Згідно з Витягом з державного реєстру, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , з розміром частки - 1. За місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають позитивні характеристики, останні підтримують добрі відносини як в родині так і з сусідами. За місцем навчання [PERSON] характеризується позитивно, як старанна учениця, батьки приділяють належну увагу вихованню доньки. Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Так, згідно із ч.5,6 ст.211 СК України, якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Відповідно до вимог ст.212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини (ч.2 ст.212 СК України). В ході судового розгляду судом не встановлено визначених ст.212 СК України перешкод для усиновлення. Згідно з положеннями ст.217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч.1 ст.220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності до ст.223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Згідно із ст.224 СК України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності до ч.1 ст.229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 233 CK України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, веде здоровий спосіб життя, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Є працездатною особою, має стабільний дохід, житло та належні житлові умови для проживання дитини. Згідно зі статтею 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved