Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

ПАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] . Свій позов обґрунтовує тим, що 05 листопада 2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Renault» державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент спричинення матеріальної шкоди, діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО6578172 від 30 жовтня 2019 року, укладеного між ПАТ «Страхова група «ТАС» та відповідачем. Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року у справі №155/1338/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник автомобіля «Renault» державний номерний знак [NUMBER] звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» із повідомленням про настання страхового випадку та виплату суми страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження автомобіля визнано страховим випадком у зв`язку з чим, на підставі акту огляду транспортного засобу від 06 листопада 2019 року, ремонтної калькуляції №21659_16 від 07 листопада 2019 року та страхового акту №05374/16/919 від 14 листопада 2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 23900,00 гривень. Вказує, що відповідно до підпункту б) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. Оскільки відповідач на момент ДТП керував забезпеченим транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії та скоїв ДТП, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 23900,00 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У вказаній заяві представник позивача також надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання повідомлення за фактичним місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення особисто [PERSON] . У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.\~12\~ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до постанови судді Горохівського районного суду Волинської області від 09 грудня 2019 року у справі №155/1338/19, яка набрала законної сили 19 грудня 2019 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як випливає з даної постанови суддя вважає доведеною вину [PERSON] у вчиненні ДТП, яка мала місце 05 листопада 2019 року о 13 годині 00 хвилин в місті Горохів по вулиці Б. Хмельницького за участю двох транспортних засобів, зокрема, автомобіля марки «Ford» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Renault» моделі «Megane», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної події була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6578172 від 30 жовтня 2019 року. 12 листопада 2019 року [PERSON] , як потерпілий у ДТП, звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування. Як випливає з матеріалів справи, на підставі акту огляду транспортного засобу від 06 листопада 2019 року, ремонтної калькуляції №21659_16 від 07 листопада 2019 року, страхового акту №05374/16/919 від 14 листопада 2019 року ПАТ «Страхова група «ТАС», здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 23900,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №61381 від 18 листопада 2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до підпункту б) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Оскільки відповідач [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії, що підтверджується відповіддю від НПУ, то після виплати страхового відшкодування ПрАТ «Страхова група «ТАС`набуло право вимоги до [PERSON] . Пунктом 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо передбачено право страховика (ПАТ «Страхова група «ТАС») на звернення до суду з позовом. Згідно з ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка спричинила цю шкоду. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, відповідач суду не надав, проти позову у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 23900,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову ПрАТ «Страхова група «ТАС» платіжним дорученням сплатило судовий збір у розмірі 2481,00 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved