Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05\~вересня \~2022\~року позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04 листопада 1978 року у Виконавчому комітеті Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 14 розірвати. Свою заяву обґрунтовує тим, що 04 листопада 1978 року у Виконавчому комітеті Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області вони зареєстрували шлюб, про що був зроблений відповідний актовий запис № 14. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує що, у них відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного . Спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливе. Тривалий час проживають окремо. Таким чином, враховуючи що збереження шлюбу суперечить його інтересам, він і звернувся із вказаним позовом до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 08 вересня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін та вона призначена до судового розгляду по сутті. Матеріали справи містять заяву позивача, відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ухвали Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 1978 року у Виконавчому комітеті Карналіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що був зроблений відповідний актовий запис № 14. /а.с. 4/ Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, у них відповідачем наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного . Спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливе. Тривалий час проживають окремо. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved