Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з зазначеним\~позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 12.08.2013\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 910.23630,\~за умовами\~якого останньому\~надано у\~борг 72785,25\~грн.\~для придбання\~транспортного засобу\~марки ЗАЗ,\~модель TF69Y0\~ЗНГ.У\~забезпечення виконання\~кредитних зобов`язань\~між АТ\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~укладено договір\~застави вищевказаного\~транспортного засобу\~від 21.08.2013,\~на підставі\~якого обтяження\~на вказаний\~автомобіль зареєстровано\~в Державному\~реєстрі обтяжень\~рухомого майна.\~Однак,\~уже після\~передачі автомобіля\~у заставу\~банку та\~під час\~наявності зареєстрованих\~відомостей про\~обтяження рухомого\~майна [PERSON] ,\~діючи всупереч\~умов договору\~застави та\~чинному законодавству\~України,\~відчужив заставний\~транспортний засіб\~третій особі\~-\~ [PERSON] .\~Позивач зазначає,\~що в\~разі відчуження\~предмета обтяження\~боржником без\~згоди обтяжувача\~рухоме майно,\~що є\~предметом обтяження, зберігає свою\~силу для\~нового власника\~(покупця)\~в разі,\~якщо воно\~зареєстроване в\~Державному реєстрі\~обтяжень рухомого\~майна. Особа,\~яка придбала\~транспортний засіб\~може бути\~добросовісним набувачем\~лише за\~умови,\~якщо на\~момент укладення\~договору купівлі-продажу\~транспортного засобу не було\~відповідного запису\~в Державному\~реєстрі обтяжень\~рухомого майна.\~Відчуження майна,\~що є\~предметом застави,\~без припинення\~обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Оскільки [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав та порушив умови договору застави, АТ «Ідея Банк» пред`явило вимоги про вилучення та звернення стягнення на предмет застави до нового власника - [PERSON] , але було встановлено, що останній помер [INFO] . Тому АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з даним позовом до спадкоємців померлого [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль ЗАЗ ТF69Y0 ЗНГ, 2013 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний державний номерний знак [NUMBER] , в рахунок погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором № 910.23630, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , реалізувавши транспортний засіб на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. На період реалізації транспортного засобу АТ «Ідея Банк» просило вилучити його у теперішніх власників та передати банку. Дослідженням у\~ході судового\~розгляду матеріалів\~спадкової справи\~(т.\~1\~а.с.\~193-244)\~встановлено,\~що правонаступником\~ [PERSON] \~була його\~дружина [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті останньої заставлений транспортний засіб успадкувала її донька [PERSON] , підтвердженням чому є свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.08.2021. У зв`язку з чим [PERSON] залучено до участі у справі як відповідачку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача в судовому засіданні послався на те, що за умовами договору застави транспортного засобу звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу з іншою особою, є позасудовим способом захисту. Крім цього, зазначає, що заборгованість за кредитом уже стягнута згідно рішення суду, а тому задоволення вимог про звернення стягнення на предмет застави призведе до подвійного стягнення. Тому просить у позові ПАТ «Ідея Банк» відмовити. Представник Лебединської районної державної нотаріальної контори до суду не з`явився і причину неявки не повідомив. Заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 12.08.2013 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.23630 (т. 1 а.с. 15-18), згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 72785,25 грн на купівлю транспортного засобу - автомобіля марки ЗАЗ, модель ТF69Y0 ЗНГ, 2013 року випуску, номер кузова [NUMBER] . АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, надавши позичальникові обумовлену договором суму грошових коштів, що доводиться меморіальним ордером (т. 1 а.с. 26). [PERSON] в свою чергу зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, що створило заборгованість за кредитом, яка станом на 14.02.2018, згідно наданої позивачем довідки-розрахунку (т. 1 а.с. 50), становить 293429,40 грн. На забезпечення виконання кредитних зобов`язань між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 21.08.2013 був укладений договір застави вищевказаного транспортного засобу (т. 1 а.с. 28-29), який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я. Відомості про заставу транспортного засобу зареєстровано в Державному реєстру обтяжень рухомого майна 23.08.2013 за № 13866386, що вбачається з витягу (т. 1 а.с. 32-33). Незважаючи на це, [PERSON] без погодження та дозволу заставодержателя продав транспортний засіб, який є предметом застави, і 08.09.2015 його власником став [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер (т. 1 а.с. 84). Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] , якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 2213 від 25.09.2018 на вказаний вище транспортний засіб (т. 1 а.с. 87). В свою чергу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (т. 1 а.с. 86), спадщину прийняла її донька [PERSON] , відповідачка по справі, яка 27.08.2021 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом № 2216 на заставлений автомобіль марки ЗАЗ, 2013 року випуску, колір синій, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (т. 1 а.с. 230). Ухвалюючи рішення, суд погоджується з доводами АТ «Ідея Банк» та не знаходить обґрунтованими заперечення сторони відповідачки, зважаючи на таке. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу» ). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Пунктами 1, 2 параграфа 5 договору застави (т. 1 а.с. 28-29) передбачено, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором або договором застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя, в тому числі за рішенням суду. Згідно з пунктом 2 параграфа 2 договору застави відчуження, заміна, обтяження предмета застави будь-якими зобов`язаннями здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Суд встановив, що [PERSON] всупереч умовам укладеного з банком договору застави здійснив відчуження автомобіля, що є предметом застави, без дозволу та відома банку. Відповідно до частини першої статті 587 ЦК України особа, яка володіє предметом застави, зобов`язана, якщо інше не встановлено договором: 1) вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; 2) утримувати предмет застави належним чином; 3) негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» боржник повинен своєчасно повідомляти обтяжувача про загрозу втрати, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета обтяження. За результатом аналізу частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» можна зробити висновок, що в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Особа може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Таку правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 30.05.2018 (справа № 555/661/16-ц). При ухваленні рішення суд не знаходить обґрунтованими доводи представника відповідачки про те, що стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави призведе до подвійного стягнення, оскільки звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням та зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, тому що умова про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня. Згідно положень пункту 3 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду мають зазначатись, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення. Таким чином, установивши, що [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, без погодження та дозволу заставодержателя продав третій особі транспортний засіб, який є предметом застави, обтяження за яким зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, суд доходить висновку про необхідність задоволення даного позову у повному обсязі.

Outcome: approved