Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

27.07.2022 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.09.2021 р. позивачка навчається на комерційній основі за денною формою навчання у Державному університеті економіки та технологій. Термін закінчення навчання 30.06.2025 р. Навчається на комерційній основі, стипендії не отримує, а навчання відбувається на денному відділенні, що позбавляє її можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно забезпечувати свої потреби. Розмір витрат, які вона несе на придбання канцелярського приладдя, необхідного сезонного одягу та взуття є суттєво вищим в порівнянні із розміром отримуваної від її матері матеріальної допомоги, яку вона їй надає. Крім того, значні кошти потрібні для забезпечення її харчуванням, засобами особистої гігієни, придбання методичного матеріалу та супутніх витрат, навчальної літератури, програмного забезпечення та проїзду до місця навчання. У 2011 р. батьки розлучилися, вона стала проживати з матір`ю у якої перебуває на повному утриманні. Відповідач будь-яку матеріальну допомогу у добровільному порядку надавати відмовляється. Просить суд задовольнити заяву у повному обсязі. Ухвалою суду від 05 серпня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2022 р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечувала. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, що надане до матеріалів справи (свідоцтво про народження [NUMBER] , актовий запис про народження №367) відповідач по справі [PERSON] є батьком позивачки та спору із цього приводу не існує.(а.с.4). Станом на момент звернення до суду із цим позовом, позивача дійсно досягла повноліття, продовжує навчання у вищому навчальному закладі згідно довідки № 07/45-1297 від 23 червня 2022 року, що міститься в матеріалах справи є студенткою 2 курсу, денної форми навчання Державного університету економіки та технологій. Термін навчання по 30 червня 2025 р. (а.с.7). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу . За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб сина, який продовжує навчання на денній формі суд вважає за необхідне позовні вимоги - задовольнити. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України "Про судовий збір" . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайному виконанню.

Outcome: approved