Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

07 червня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 10 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між ним і відповідачкою, актовий запис № 517. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що відносини з дружиною поступово погіршувалися, він та відповідач не підтримують сімейні стосунки з січня 2011 року, не ведуть сумісне господарство, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам та інтересам дитини. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 13 червня 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просить суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, позов визнає, просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 грудня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 517, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб від 25 вересня 2009 року. Подружжя є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 36 від 01 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 2007 року. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з січня 2011 року, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 992,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України розподіл судових витрат необхідно здійснити таким чином: позивачу з Державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 992,40 грн., що становить 496,20 грн., та зобов`язати відповідача сплатити позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved