Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Відповідно до ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.07.2022 до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області передано позовну заяву ФОП [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку зворотної вимоги (регресу) в розмірі 57261 грн. 24 коп., витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 992,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2019 між ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №161600010, згідно якого страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу "Mini Cooper", д.н.з. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 22.12.2019 о 23 год. 52 хв. у м.Львів по вул.Липинського, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Mini Cooper", д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 21.02.2020 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Також постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 21.02.2020 встановлено, що [PERSON] вчинив вказану дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "Вусо" з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за полісом №161600010 від 04.09.2019. Страхова компанія визнала вказану подію страховим випадком, відповідно чого виплатило власнику автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 57261,24 грн. та набула право зворотної вимоги до відповідача на підставі ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". 02.08.2021 між ПрАТ "СК "Вусо" та ФОП [PERSON] укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, в тому числі і права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді страхового відшкодування за Полісом №161600010 від 04.09.2019. 18.10.2021 ФОП [PERSON] скеровано до [PERSON] вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак станом на день звернення до суду заборгованість відповідачем не погашена. Враховуючи викладене, просить стягнути з відповідача суму завданих збитків. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому вказав, що позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи без його участі, проти заочного рішення по даній справі не заперечив. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. З огляду на зазначені обставини, ухвалою суду від 07.11.2022 ухвалено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 03.09.2019 між ПрАТ "СК "Вусо" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №161600010, згідно якого страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу "Mini Cooper", д.н.з. [NUMBER] , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Строк дії договору становить один рік, дата закінчення дії договору 03.09.2020 (а.с. 6). 22.12.2019 о 23 год. 52 хв. у м.Львів по вул.Липинського, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Mini Cooper", д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 21.02.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Разом з тим постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 21.02.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видати транспортних засобів строком на 1 рік. На підставі заяви власника автомобіля марки "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] від 23.12.2019, ПрАТ "СК "Вусо" визнало подію, яка мала місце 22.12.2019 страховим випадком, відповідно виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 57261,24 грн. 02.08.2021 між ПрАТ "СК "Вусо" та ФОП [PERSON] укладено Договір № 02/08/2021 про відступлення права вимоги, в тому числі і права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді страхового відшкодування за полісом №161600010 від 04.09.2019. Позивач на підставі ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" направив на адресу відповідача вимогу про відшкодування збитків від 18.10.2021 на суму 57261,24 грн., однак відповідачем у встановлений час не було здійснено випрати вказаної суми відшкодування. (а.с. 48). Оскільки відповідач добровільно не відшкодував вказану суму, позивач звернувся до суду з позовом в порядку ст. 993, 1166 ЦК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм закону та відповідних їм обставин справи. Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ст. 38 Закону України «Про страхування», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 22.12.2019 відбулась за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля марки "Mini Cooper", д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а отже, така є страховим випадком. Також, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 22.12.2019 відбулась з вини відповідача, який в свою чергу вчинив вказану пригоду у стані алкогольного сп`яніння. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. У відповідності до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відтак відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний відшкодувати страхове відшкодування, яке відшкодоване ПрАТ "СК "Вусо" потерпілому [PERSON] . Враховуючи вищенаведене та те, що вина відповідача у вищевказаній ДТП підтверджується матеріалами справи, оскільки ПрАТ "СК "Вусо", здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] у розмірі 57261,24,00 грн., чим виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, у зв`язку з чим набув право зворотної вимоги до відповідача, яке згідно з договором про відступлення права вимоги, перейшло до ФОП [PERSON] , тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 укладеним між ФОП [PERSON] та адвокатом Самойленко П.М., додотковою угодою №453, актом надання послуг від 30.01.2019, квитанцією від 07.02.2022. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 5000,00 гривень.

Outcome: approved