Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договорів купівлі-продажу та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2021 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу сантехнічного обладнання в усній формі, на підтвердження чого було підписане замовлення від 28.04.2021 року. Відповідно до умов зазначеного договору купівлі-продажу від 28.04.2021 року відповідач зобов`ячався передати сантехнічне обладнання та устаткування (товар) у власність позивачу, а позивач зобов`язався прийняти його та сплатити позивачу його вартість у розмірі 70 000 грн., а також витрати на доставку. Кінцевим днем виконання відповідачем зобов`язання за вказаним договором було визначено 25-й робочий день, починаючи із дня оплати позивачем грошових коштів у сумі визначеній договором. 29.04.2021 року позивач здійснив оплату за вказаним договором у повному обсязі, а саме в сумі 70 000 грн., які передав відповідачу. Таким чином кінцевий термін виконання зобов`язання з боку відповідача - 08.06.2021 року, однак станом на день звернення до суду із цим позовом, відповідач свої зобов`язання не виконав. Крім цього, 29.04.2021 року сторони уклали ще один договір купівлі-продажу в усній формі, відповідно до якого відповідач мав передати позивачу паркетні дошки, а позивач прийняти товар та оплатити 51 700 грн., а також вартість доставки. Кінцевим терміном виконання зобов`язання був 30 -й робочий день починаючи від оплати позивачем вартості товару. 29.04.2021 року позивач у повному обсязі сплати відповідачу вартість товару, а саме 51 700 грн. Таким чином кінцевий термін виконання зобов`язання з боку відповідача - 15.06.2021 року, однак станом на день звернення до суду із цим позовом, відповідач свої зобов`язання не виконав. Позивачем на адресу відповідача направлено претензії із вимогою повернути грошові кошти, що були сплачені за вказаними договорами, однак їх було залишено без відповіді. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2021 року було відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 30-31). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не прибув, просив проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву чи заперечень на позовну заяву не подав, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, 28.04.2021 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу сантехнічного обладнання в усній формі, на підтвердження чого було підписане замовлення від 28.04.2021 року. Договірні відносини оформлені письмовим замовленням № 2804/1 від 28.04.2021 року. Підпис відповідача на даному документі підтверджує оплату позивачем 29.04.2021 року вартості обладнання в розмірі 70 000 грн. Строк виконання замовлення було погоджено, як 25 робочих днів від дня сплати вартості товару. (а.с. 23). Крім цього, 29.04.2021 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу паркетних дощок в усній формі, на підтвердження чого було підписане замовлення від 29.04.2021 року. Договірні відносини оформлені письмовим замовленням № 2904/2 від 29.04.2021 року. Підпис відповідача на даному документі підтверджує оплату позивачем 29.04.2021 року вартості дощок в розмірі 51 700 грн. Строк виконання замовлення було погоджено, як 30 робочих днів від дня сплати вартості товару (а.с. 24). 21.12.2021 року позивачем було направлено на адресу відподача вимогу про повернення грошових коштів, сплачених за даними договорами, однак вона була залишена без відповіді (а.с. 17-21). На час розгляду справи кошти позивачу не повернуті, товар не переданий. Правовідносини сторін, щодо яких виник спір, виникли з договору, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч.1 ст.656 ЦК України). Згідно із статтею 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно до частини першої статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України). Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. Статтею 670 ЦК України встановлені правові наслідки порушення умов договору щодо кількості товару. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За обставинами справи оплачені позивачем за замовленнями № 2804/1 від 28.04.2021 року та № 2904/2 від 29.04.2021 року товари поставлені не були. Письмова вимога позивача від 21.12.2021 року також не виконана. Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу. У такому випадку в силу ч.3 ст.651 ЦК України договір відповідно є розірваним. Відповідно до статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. З огляду на те, що відповідач не вчинив належних дій для вручення позивачу повної кількості замовленого товару, а також не повернув попередню оплату, позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 121 700 грн. підлягають задоволенню. Водночас вимога позивача про розірвання договорів задоволенню не підлягає. За приписами ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке зумовлює для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Конструкція ст. 651 ЦК України застосовується тоді, коли законом або договором одностороння відмова від договору не передбачена. У цій справі позивач скористався правом, визначеним законом при регулюванні договорів купівлі-продажу (ч.1 ст. 665 ЦК України) і через невиконання продавцем обов`язку передати товар, відмовився від договору купівлі-продажу, тому відповідно до ч. 3 ст.651 ЦК України договір вже є розірваним. Також, згідно із статтею 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст.612 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ч.2 ст.625 ЦК України). Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо поставки товару, у нього виник обов`язок по поверненню сплачених позивачем коштів за непоставлений товар. Правова позиція з цього приводу висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020р. № 918/631/19, відповідно до якої правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. Датою прострочення зобов`язання за договором № 2804/1 слід вважати 08.06.2021, а за договором № 2904/2 - 15.06.2021 року. Отже за договором № 2804/1 за період з 09.06.2021 по 21.12.2021 з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 % річних у розмірі 1120 грн., а за договором 2904/2 за період із 16.06.2021 по 21.12.2021 року - 796,18 грн. За вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1236 грн. 17 коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам На підставі викладеного,

Outcome: partial