Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради звернулась до суду з позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради. Згідно характеристик відповідачі схильні до зловживання алкогольними напоями, не працевлаштовані, вихованням дітей не займаються, неодноразово попереджались про відповідальність, проте висновків не зробили. На підставі вищевикладеного, служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради просить відібрати без позбавлення батьківських прав у відповідачем малолітніх дітей, у зв`язку із свідомим нехтуванням виконанням своїх батьківських обов`язків. Також просять стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. Ухвалою від 18.08.22 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою від 30.09.22 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради позов підтримала в повному обсязі, просила вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі були обізнаний про існування справи, шляхом направлення їм ухвали про відкриття провадження разом з позовом та доданими до нього документами. У судове засідання не з`явились, причини неявки суду не відомі. Своїм правом на подання відзиву на позов не скористались. Суд вважає, що відповідачі не з`явились до суду без поважних причин, не подали відзиву, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , паспорт серія [NUMBER] виданий 27.02.2014 р. Дунаєвецьким PC УДМС України в Хмельницькій обл., яка зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01.08.2022р. № 207, та [PERSON] , [INFO] , (паспортні дані відсутні), який зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01.08.2022р. №411, проте фактично проживають в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01.08.2022р. №214, перебувають у зареєстрованому шлюбі від 24.12.2013р., від спільного проживання у них народилися: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вищезазначена сім`я перебуває на обліку служби у справах дітей Дунаєвецької міської ради з 01.06.2021р., як така, що опинилася у складних життєвих обставинах (наказ від 31.05.2021р. №28/2021-од). За час перебування даної сім`ї на обліку служби у справах дітей, працівниками служби спільно із працівниками КУ «Центр надання соціальних послуг Дунаєвецької міської ради», поліцейськими офіцерами громади Кам`янець- Подільського районного управління поліції, старшим інспектором сектору ювенальної превенції Кам`янець-Подільського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області та старостою Гірчичнянського старостинського округу неодноразово проводилися обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, в ході яких з батьками щодо їх офіційного працевлаштування, підтримки санітарно-гігієнічних умов в будинку на належному рівні, покращення навичок особистої гігієни та попереджено відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (акти обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від: 28.05.2021р., 25.06.2021р., 25.08.2021р., 05.10.2021р., 04.01.2022р., 13.01.2022р., 20.01.2022р., 23.02.2022р., 21.03.2022р., 19.04.2022р., 20.05.2022р., 02.06.2022р., 06.07.2022р., 22.07.2022р., 29.07.2022р.,). Проте [PERSON] та [PERSON] до порад та зауважень прислухалися частково, що стало наслідком розгляду питання про стан виконання ними батьківських обов`язків на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Дунаєвецькій міській раді, що підтверджується Витягами з протоколу Комісії №1 та №6. На даних засіданнях батьків попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та зобов`язано [PERSON] пройти лікування від алкогольної залежності в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1 (с. Скаржниці), проте, вона не пройшла повний курс лікування та залишила вищезазначений заклад за власним бажанням, що підтверджується довідкою від 15.06.2022р., №186. Окрім того, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня з 2006 року та обліку в наркологічному кабінеті КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня з 2021 року, що підтверджується копією довідки від 04.08.2022р. у зв`язку з чим неодноразово влаштовувався на лікування до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 (с.Скарженці). Згідно характеристики від 01.08.2022р., №206, наданої старостою Гірчичнянського старостинського округу, [PERSON] та [PERSON] схильні до систематичного зловживання спиртними напоями, після чого вчиняють сварки та бійки, не працевлаштовані, вихованням дітей не займаються, неодноразово попереджалися про відповідальність, проте належних висновків не зробили. Відповідно до характеристики від 03.08.2022р. №05-10/73-2022, наданої КУ «Центр надання соціальних послуг» Дунаевецької міської ради, батько, [PERSON] , має інвалідність та немає постійного місця роботи. Мати, [PERSON] , не працює. Обоє мають схильність до вживання алкогольних напоїв. Сім`я характеризується низьким рівнем виховного потенціалу. Відповідно до характеристики, наданої Дунаєвецькою ЗОШ І-ІІІ ступенів №3, [PERSON] , зарекомендувала себе як, дисциплінована, врівноважена учениця, конфліктів з однокласниками не мала, потребувала постійного контролю, на уроках не завжди уважна, часто пропускала школу через хворобу та з інших причин, під час дистанційного навчання на онлайн- уроках не з`являлася (матір пояснювала це відсутністю Інтернет-з`єднання в сільській місцевості). Дівчинка потребує належної уваги зі сторони батьків (дотримання правил особистої гігієни, матеріальне забезпечення дитини). Молодший син, [PERSON] , був зарахований до Гірчичнянського ДНЗ, проте заклад не відвідував. Матір пояснювала це різними причинами: відсутність коштів на харчування, відсутність взуття, одягу, канцелярії, тощо. Відповідно до листа відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського районного управління поліції від 04.08.2022р. №4073, [PERSON] та [PERSON] притягувалися до адміністративної відповідальності за розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді та виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення, крім того на [PERSON] двічі було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.184 ч.1 КУпАП, які направлено на розгляд Дунаєвецькому районному суду. 30.07.2022 р. працівнику служби у справах дітей, надійшло усне анонімне повідомлення про те, що [PERSON] та [PERSON] декілька днів поспіль зловживають спиртними напоями, не доглядають за дітьми, вчиняють конфлікти та бійки. Цього ж дня спеціалістом служби у справах дітей, зав. відділення КУ «Центр надання соціальних послуг», поліцейськими офіцерами громади КП РУП ГУНП в Хмельницькій області, здійснено виїзд за адресою проживання вище зазначеної сім`ї та встановлено, що [PERSON] розпивала спиртні напої разом зі своєю матір`ю [PERSON] та її друзями, батько [PERSON] був відсутній, зі слів [PERSON] , вона чоловіка вигнала з дому через конфлікт, санітарно-гігієнічні умови в будинку порушено, діти не доглянуті та голодні, що підтверджується актом. В результаті обстеження комісією було складено акти проведення оцінки безпеки дітей та прийнято рішення про направлення дітей до КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» для обстеження стану здоров`я. Враховуючи, що дані обставини в сукупності загрожували життю та здоров`ю дітей, службою у справах дітей ініційовано подання до виконавчого комітету Дунаєвецької міської ради від «Про негайне відібрання дітей», в результаті якого 01.08.2022 р. прийнято рішення №141, яким малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик». Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати що у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, та несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до пунктів 16 і 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Вищенаведені обставини проживання дітей у незадовільних умовах проживання, в тому числі й з ризиком для їх здоров`я та життя, без належного мінімального харчування, батьківського піклування, їх виховання, суд розцінює як свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками. Зазначене не відповідає поняттю безпечного, спокійного та стійкого середовищі, що не є неблагополучним для дітей. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно ст.ст. 180, 181 ч. 3 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 08.08.22 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved