Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач 31 січня 2022 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подання позову. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, відповідач є батьком двох її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 22 травня 2012 року з відповідача вже стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини доходу відповідача до досягнення повноліття. Виникла необхідність у стягненні аліментів на утримання сина [PERSON] , який також мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач відмовляється своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти на утримання сина, домовленості щодо сплати аліментів на утримання [PERSON] між ними не досягнуто. Відповідач працює на посаді прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури тому має змогу сплачувати аліменти у розмірі ј частини від свого заробітку. Позивач не працює, шукає роботу, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, тому її матеріальний стан є недостатнім для самостійного утримання спільної з відповідачем дитини. Зазначила, що інших неповнолітніх дітей, утриманців відповідач не має та їй про це не відомо. Ухвалою суду\~від 11\~лютого 2022\~року позовну\~заяву було\~залишено без\~руху,\~позивачу надано\~строк для\~усунення недоліків.\~ Ухвалою від 21 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та постановити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2011 виданим виконкомом Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2011 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.09.2012 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідки №282 від 18.10.2021 ДПТНЗ «Солонянський професійний аграрний ліцей» позивач зареєстрована та проживає по договору найму житлових приміщень у гуртожитку разом з синами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2011 р.н. та [PERSON] , 2012 р.н.. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с.11). Згідно виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі №0438/1073/2012 рішенням від 22 травня 2012 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на її утримання в період догляду за дитиною сином [PERSON] [INFO] у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 квітня 2012 року до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] (а.с.12). Згідно даних трудової книжки [PERSON] , вона з 15.07.2020 працювала АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та 01.04.2021 звільнена за власним бажанням. Відомостей щодо попередніх та подальших місць роботи позивача трудова книжка не містить (а.с.13-14). Згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 04.08.2020 №18-1088 вих.20 відповідач [PERSON] працює в прокуратурі Дніпропетровської області з 08.10.2019 на посаді прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури та не користується правом на податкову соціальну пільгу за 2020 рік (а.с.15). Згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2012 року позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини на період досягнення дитиною трьох років задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) та на її - [PERSON] утримання в період догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) (а.с. 27-28). Згідно\~рішення суду\~від 22\~травня 2012\~року позивач\~при зверненні\~до суду\~посилалась на\~те,\~що перебуває\~у шлюбі\~з відповідачем,\~але однією\~сім`єю не\~проживає.\~Судом було\~встановлено,\~що сторони\~проживали в\~різних населених\~пунктах Дніпропетровської\~області,[PERSON] сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини від іншого шлюбу у розмірі 1/4 частини його доходу, що було враховано судом при визначенні розміру стягнутих аліментів. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно зі\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181, 183 СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Згідно\~ст.182 СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальнийгарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого\~ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивача, потребує матеріальної допомоги на утримання, становище платника аліментів, який працює на посаді прокурора, вже сплачує аліменти на утримання спільного з позивачем малолітнього сина [PERSON] , 2011 р.н. у розмірі 1/6 частини свого доходу, має повнолітню дитину від іншого шлюбу, про що зазначено в рішенні суду, вимоги щодо мінімального гарантованого та мінімального рекомендованого розміру аліментів, обмеження розміру відрахувань із заробітної плати. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст.ст.\~76,\~89 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Вирішуючи даний спір, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, позивачем не\~надано будь-яких\~доказів щодо\~матеріального стану\~відповідача,\~позивач є\~працездатною,\~але не\~працює,\~має задовільний\~стан здоров`я,\~тому несе\~такий же\~рівний обов`язок\~необхідного та\~достатнього утримання\~молодшого сина\~-\~ [PERSON] для\~забезпечення його гармонійного розвитку. Крім того, при розгляді справи суд першочергову увагу приділяє якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, тому не обмежує розмір стягнутих аліментів 10 прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку про що просила позивач. Враховуючи наведене\~вище,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню,\~з відповідача\~слід стягнути\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/6\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходів)\~щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~до досягнення\~ [PERSON] повноліття,\~починаючи з\~ 31\~січня 2022\~року. Доказів наявності у відповідача доходу, достатнього для задоволення позовних вимог у повному обсязі, суду не надано. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 183 СК України,

Outcome: partial