Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.05.2021 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №1253. Подружнє життя з часом у них не склалось. Як з`ясувалось під час спільного проживання, у них з дружиною абсолютно різні погляди на життя. Шлюбні відносини фактично припинені. Тривалий час вони не проживають однією сім`єю, спільних дітей у подружжя не має. Примирення між ними не можливе, оскільки їх сімейне життя не налагоджується вже тривалий час. Проаналізувавши фактичні взаємовідносини, вони дійшли висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а шлюб носить формальний характер. Просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 08.08.2022 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] \~\~у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги визнала, просила провести розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) зроблено відповідний актовий запис № 1253 від 15.05.2021 року та видано свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] . Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. За цей час сторони не дійшли згоди щодо примирення. Спору про поділ майна між сторонами немає. Як вбачається з наведених сторонами обставин, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, у зв`язку із чим суд вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved