Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулася в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості за договором підряду. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.04.2021 між нею та відповідачем укладено усний договір побутового підряду, за умовами якого відповідач, як підрядник, зобов`язався за завданням позивача, як замовника, виготовити їй шляхом друку на тканині 200 полів до гри «Lela» в строк до 22.04.2021, а позивач зобов`язався прийняти виконану роботу та сплатити підряднику 40 000,00 грн. В підтвердження факту укладення договору побутового підряду позивач на вимогу відповідача сплатила йому аванс за договором в розмірі 30 000,00 грн. Залишок несплачених коштів у розмірі 10 000,00 грн. позивач, за домовленістю сторін, повинна була сплатити підряднику на його картковий рахунок. В підтвердження факту укладення договору побутового підряду та отримання підрядником авансу в розмірі 30 000,00 грн. відповідачем видано власноручну розписку позивачу про отримання вказаної суми. Однак, станом на 22.04.2021 відповідач не виготовив замовлену позивачем роботу та ухиляється від повернення сплачених нею коштів. Тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на її користь авансовий платіж за договором побутового підряду у розмірі 30 000,00 грн, пеню у розмірі 3 % за кожен день прострочення за період з 23.04.2021 року по 02.05.2021 року у розмірі 12 000,00 грн., а всього 42 000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2021 головуючим у справі визначено суддю Ковбасюк О.О. Ухвалою судді від 01.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечуючи щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців відповідач [PERSON] з 21.10.1998 зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер запису 20740170000009617, за наступними видами діяльності: 13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н. в. і. у. (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 13.30 Оздоблення текстильних виробів,- 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах; 13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н. в. і. у. 30.04.2021 між позивачем та відповідачем було укладено усний договір побутового підряду, за умовами якого відповідач, як підрядник, зобов`язався за завданням позивача, як замовника, виготовити їй шляхом друку на тканині 200 полів до гри «Lela» в строк до 22.04.2021, а позивач, як замовник, зобов`язалась прийняти виконану роботу та сплатити підряднику 40 000,00 грн. Залишок несплачених коштів у розмірі 10 000,00 грн. позивач, за домовленістю сторін, повинна була сплатити підряднику на його картковий рахунок. В підтвердження факту укладення договору побутового підряду позивач на вимогу відповідача сплатила йому аванс за договором в розмірі 30 000,00 грн. В свою чергу, відповідач отримавши від позивача аванс на вказану вище суму, надав позивачу власноручно написану розписку в підтвердження факту укладення договору побутового підряду наступного змісту (мовою оригіналу): «Я [PERSON] ([INFO].) взял предоплату в размере 30 000 (тридцать тысяч гривен) за изготовление 200 штук полей игра «Lela», которые обязуюсь изготовить до 22 апреля 2021 г. Остаток оплатьы 10 000 грн получатель игр: [PERSON] . Деньги должны прийти на карточку: /підпис/ [PERSON] ». Однак, станом на 22.04.2021 відповідач не виготовив замовлену позивачем роботу та ухиляється від повернення сплачених нею коштів. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Різновидом договору підряду є побутовий підряд. Відповідно до статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно зі статтею 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Стороною позивача в підтвердження укладення між сторонами договору підряду до позовної заяви долучено розписку та повідомлення, якими сторони обмінювались в мобільному додатку Viber щодо виконання відповідачем замовлення. З розписки, наданої відповідачем на підтвердження укладення договору підряду, вбачаються істотні умови договору побутового підряду, а саме: предмет договору - результат роботи підрядника у вигляді друку на тканині 200 полів до гри «Lela»; строк виконання замовлення - до 22.04.2021; ціна договору - 40 000,00 грн.; авансовий платіж за договором - 30 000,00 грн. За викладених обставин договір побутового підряду, що був укладений 30.03.2021 між [PERSON] та ФОП [PERSON] , укладений у належній формі, що визначена статтею 866 ЦК України. З розписки відповідача вбачається, що позивачка виконала свій обов`язок за договором з оплати авансу в розмірі 30 000,00 грн., в той час як відповідач ухиляється від виконання замовлення чи повернення авансового платежу за договором. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевказаних обставин відповідач суду не надав. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Правовідносини, що склались між сторонами, окрім норм Цивільного кодексу України, урегульовані також нормами Закону України «Про захист прав споживачів». У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг зокрема право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчи у визначений строк стає неможливим. Враховуючи, що відповідачем не виконано роботу за завданням позивача в обумовлені договором строки, позивач відмовився від вказаного договору. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача пеню у визначеному Законом розмірі за 10 днів прострочення відповідача, а саме за період з 23.04.2021 по 02.05.2021. Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором підряду не виконав протягом встановленого строку, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за даним договором з урахуванням вартості роботи (замовлення), визначену договором у розмірі 40 000,00 грн. та пені у розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення, яка складає 12 000,00 грн. (40 000,00 грн. х 3% х 10 днів), що разом становить 42 000,00 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved