Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

10 листопада 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Заява обґрунтована такими обставинами. Позивач зареєстрована та проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю [PERSON] та своїм рідним братом [PERSON] . Зазначене підтверджується Висновком оцінки потреб сім`ї від 21.06.2022 року, виданим Центром соціальних служб Одеської міської ради. Починаючи з 1995 року заявниця постійно потерпає від постійного домашнього насильства з боку свого брата [PERSON] його поведінка виражається в умисних діях фізичного, економічного та психологічного характеру, внаслідок чого завдається шкода фізичному та психічному здоров`ю. [PERSON] постійно погрожує вбити, зарізати, б`є та штовхає, завдає тілесні ушкодження, псує та викидає особисті речі, забрав та не віддає правовстановлюючі документи на квартиру, перешкоджає у користуванні власністю (квартирою). Відчуття страху та безпомічності, викликані систематиним домашнім насильством з боку [PERSON] призводять до постійних стресів, що мають наслідки у вигляді погіршення стану здоров`я. Наразі [PERSON] захворіла на тяжке захворювання змішане захворювання сполучної тканини, підгострий перебіг активність II з ураженням м`язів (поліоміозит), суглобів (поліартралгії), судин (мікроваскуліт), легень (пневмофіброз ЛНІ), імунологічною активністю, синдром Шегрена (ксерофтальмія). Враховуючи перебіг захворювань [PERSON] наразі є інвалідом III групи, усі кошти витрачає на лікування та не може винаймати інше житлове приміщення. [PERSON] зловживає наркотичними засобами, веде асоціальний спосіб життя. [PERSON] неодноразово зверталася з приводу вчинення домашнього насильства до правоохоронних органів, проте, на сьогоднішній день це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносилось офіційне попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173/2 КУпАП, видавався терміновий заборонний припис стосовно кривдника, а до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125 КК України внесені відомості щодо завдання [PERSON] з боку [PERSON] тілесних ушкоджень хімічних опіків кон`юктиви очей. Враховуючи викладене, заявник просила суд: «Видати обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , та покласти на нього обов`язки: -заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: : [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її, та в будь який спосіб спілкуватися з нею. У відкрите судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не одноразово зверталась до правоохоронних органів. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. 3 ст. 26 зазначеного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Правовий аналіз наведених норм Закону свідчить про те, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи зазначені судом обставини та існування ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , яка є постраждалою від домашнього насильства, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису стосовно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав останнього та покладення на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 4, 5, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», а саме: -заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: : [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , якщо вона перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її, та в будь який спосіб спілкуватися з нею. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved