Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~30.06.2022 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до ПРАТ «Експерементально-механічний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за порушення терміну її сплати та зобов`язання сплатити єдиний соціальний внесок. В позовній заяві вказувала на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем в період часу з 23.06.2008 року по 11.05.2022 рік на посаді начальника технологічного бюро ПРАТ «Експерементально-механічний завод».11.05.2022 року вона була звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, згідно наказу №40-К від 11.05.2022 року. відповідно до наказу про звільнення, роботодавець повинен провести остаточний розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану відпустку. Згідно виданих розрахункових листів за період з 01.01.2022 року по 11.05.2022 рік заборгованість ПРАТ «Експерементально-механічний завод» перед нею становить 25\~004,09 грн. Маючи намір добровільно вирішити спір, вона звернулася до роботодавця з вимогою про отримання довідки про нараховану заробітну плату та погашення заборгованості за січень травень 2022 року, на що отримала відмову в усній формі. В зв`язку з чим просила суд стягнути з ПРАТ «Експерементально-механічний завод» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 25004,09 грн. та суму компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1789,01 грн. \~ \~ \~ \~Зобов`язати ПРАТ «Експерементально-механічний завод» сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за [PERSON] за період з 01.10.2021 року по 11.05.2022 рік включно та стягнути з ПРАТ «Експерементально-механічний завод» на її користь витрати на професійно-правничу допомогу в розмірі 2\~000 грн. \~ \~ \~ \~01.07.2022 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, про що винесено відповідну ухвалу. 27.10.2022 року до суду надійшла заява [PERSON] про зменшення позовних вимог. В даній заяві позивач зазначила, що в процесі розгляду справи в суді заборгованість частково погашена і станом на 21.10.2022 року складає 20\~228,44 грн. А тому враховуючи, що розмір заборгованості зменшено, просила зменшити позовні вимоги в частині сплаченої суми заборгованості, інші позовні вимоги залишити без змін. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.10.2022 року. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник ПРАТ «Експерементально-механічний завод» Ясниська О.О. при розгляді справи покладалася на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ПРАТ «Експерементально-механічний завод» в період часу з 23.06.2008 року по 11.05.2022 рік на посаді начальника технологічного бюро ПРАТ «Експерементально-механічний завод», що підтверджується копією трудової книжки позивача(а.с.12). \~ \~ \~ \~11.05.2022 року наказом директора ПРАТ «Експерементально-механічний завод» О.Григоренко №40-К звільнено [PERSON] за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Пунктом другим даного наказу зазначено, що бухгалтерії провести остаточний розрахунок із [PERSON] та виплатити їй компенсацію за невикористану відпустку 27 календарних днів за період роботи з 23.06.2020 року по 11.05.2022 рік (а.с.13). \~ \~ \~ \~Згідно виданих [PERSON] розрахункових листів заборгованість ПРАТ «Експерементально-механічний завод» за період з 01.01.2022 року по 11.05.2022 рік складає 25004,09 грн. (а.с.14). \~ \~ \~ \~06.06.2022 року [PERSON] звернулася з заявою до Управління Держпраці у Полтавській області щодо перевірки дотримання законодавства в частині невиплати заробітної плати (а.с.15). \~ \~ \~ \~08.06.2022 року Управлінням Держпраці у Полтавській області надано відповідь, якою підтверджено наявність заборгованості по заробітній платі [PERSON] та зазначило, що відповідно до ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 25.03.2022 року №2136-ІХ звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплатити заробітну плату. \~ \~ \~ \~Згідно довідки №06/104 від 18.10.2022 року, виданої ПРАТ «Експерементально-механічний завод» про нараховану та невиплачену заробітну плату начальника технічного бюро ПРАТ «Експерементально-механічний завод» [PERSON] вбачається, що станом на 18.10.2022 року заборгованість по заробітній платі становить 20\~228 грн. 44 коп. (а.с.70). Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до частини 1 статті 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першої статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно достатті 117 КЗпП України,в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1статті 117 КЗпП Україниобов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченоїстаттею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченоїстаттею 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Середній заробіток працівника визначається відповідно достатті 27 Закону України «Про оплату праці`за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата (абз. 3 п. 2 розділ ІІ Порядком обчислення середньої заробітної плати). Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. \~ \~ \~ \~А тому, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ПРАТ «Експерементально-механічний завод» заборгованості по заробітній платі в розмірі 20\~228, 44 грн. та суми компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 1789,01 грн. підлягають задоволенню. Згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобовязаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Відповідно до ч. 1-3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому держаному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Враховуючи, що відповідач порушив зазначені норми закону, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги позивача і щодо зобов`язання ПРАТ «Експерементально-механічний завод» сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за [PERSON] за період з 01.10.2021 року по 11.05.2022 рік включно. Відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги №7 від 02.06.2022 року, акт приймання-надання виконаних робіт за договором від 28.06.2022 року та квитанцію № 7 від 28.06.2022 року про оплату юридичних послуг на загальну суму 2000 грн., у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з відповідача. А тому з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення заробітної плати, у зв`язку з задоволенням цих позовних вимог судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved