Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

25.07.2022 року адвокат Розумовський О.С., що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказував, що [PERSON] є батьком [PERSON] . [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні. 11.12.2019 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2009 року та до досягнення дитиною повноліття. 23.09.2021 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.08.2020 року і до 01.07.2022 року. [PERSON] на даний час не працює, продовжує навчання у Харківському національному університеті міського господарства імені О.М.Бекетова та перебуває на повному утриманні матері [PERSON] . [PERSON] є інвалідом ІІІ групи з дитинства і інвалідність встановлено до 01.07.2021 року. В зв`язку з цим просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову і до 01.07.2024 року. А також просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15\~000 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.07.2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх адвокат Розумовський О.С. не з`явилися, попередньо надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Попередньо надав заяву про відкладення розгляду справи до закінчення воєнних дій в Україні Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] , [INFO] , навчається у Харківському національному університеті міського господарства імені О.М.Бекетова, термін закінчення навчання 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою№2381 від 30.07.2020 року та довідкою №736 від 13.06.2022 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства і інвалідність встановлено до 01.07.2021 року, даний факт підтверджується довідкою серії 12 ААВ №386852 до акту огляду медико-соціальною експертною комісією. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки повнолітня донька відповідача навчається, не досягнула 23 років, має інвалідність з дитинства і потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] відповідного утримання. Тому позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] підлягають задоволенню. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. З огляду на зазначене аліменти на повнолітню дитину слід стягувати, починаючи з 25.07.2022 року. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 992 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 вищевказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.1ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що в позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовлено в повному обсязі то з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~частини шостоїстатті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). З матеріалів справи вбачається, що позивачі просять стягнути з відповідача витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., але суд враховуючи складність справи, та обсяг наданих адвокатом послуг, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню у розмірі 5\~000 грн.

Outcome: approved