Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 09 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1068. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що через постійні конфлікти, сварки та суперечки спільне життя розпалося. Вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Зазначив, що втратив почуття поваги та любові до жінки, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, внаслідок чого шлюбні відносини фактично припинилися, сторони припинили ведення спільного господарства, як подружжя разом не проживають, тому подальше спільне життя, примирення і збереження шлюбу неможливо. Позивач не вважає за можливе продовжувати в майбутньому сімейне життя з відповідачем та зберігати зареєстрований шлюб. Просить суд розірвати між ними шлюб, неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачем по справі, оскільки дочка на даний час проживає з матір`ю, проти чого він не заперечує. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила та відзиву на позов не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ухвалою суду від 20.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши подану заяву представника позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1068 (а.с. 4). Від спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно з ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами немає взаєморозуміння, подальше спільне проживання, примирення і збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам, а шлюб існує формально. В судовому засіданні встановлено, що у сторін погіршились відносини, спільне життя у них не склалося, сторони припинили ведення спільного господарства та як подружжя разом не проживають, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, їх дитини, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати, неповнолітню [PERSON] , суд вважає за доцільне залишити на проживання при матері, відповідачці по справі. На підставі наведеного та ст.ст.109,110,112,160 СК України та

Outcome: approved