Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

09.08.2022 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідачка) про визнання батьківства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Білогірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [INFO], Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачкою вони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2002 року по 2016 рік та проживали як у батьків останньої, так і у його батьків. Під час її спільного проживання з [PERSON] у них [INFO] народився син [PERSON] . В 2009 році сторони зареєстрували шлюб. Проте внаслідок зіпсованих відносин між сторонами в 2019 році шлюб між сторонами було розірвано. На сьогодні відповідачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. На час народження сина шлюб між сторонами зареєстровано не було, а тому відомості про батька дитини внесені до книги реєстрації народжень в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Позивач зазначає, що йому був невідомий факт, що він не записаний батьком дитини, оскільки оформленням свідоцтва про народження займалася відповідачка і вона наполягала, щоб офіційно відносини не оформяти, так як прагнула отримувати допомогу, як одинока матір. Син [PERSON] з 2016 року постійно проживав з ним у його батьків в с.Турівка Теофіпольського району Хмельницької області. Відповідачка з цього часу не доглядала та не утримувала сина. [INFO] року [PERSON] загинув у зоні бойових дій та був похоронений за останнім місцем проживання. На підтвердження свого батьківства відносно сина [PERSON] позивач зазначає, що: виховував, доглядав та утримував його від народження і смерті; у свідоцтві про народження [PERSON] по батькові вказано від його імені - « [PERSON] »; вони спільно проживали та позивач похоронив сина за місцем її проживання в с.Турівка Теофіпольського району Хмельницької області; на родинних фотографіях він і [PERSON] разом; у своїх автобіографіях [PERSON] вказував позивача своїм батьком. Відмітив, що визнання батьківства необхідно для отримання грошової допомоги після смерті сина-військовослужбовця, однак [PERSON] категорично відмовляється, оскільки виключно сама претендує на отримання грошової допомоги. Зважаючи на вказане, просить визнати його батьком дитини [PERSON] . В ході розгляду справи [PERSON] та його представник, адвокат Присяжнюк М.П., позовні вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася подавши до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала, оскільки останній є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , та не заперечила щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Міністерства оборони України, Москаленко А.О. , в ході розгляду справи вказав, що Міністерство не заперечує проти реалізації позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги у разі визнання його батьком загиблого військовослужбовця [PERSON] . Представник третьої особи, Білогірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у відсутності представника Відділу, не заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи, [INFO], в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Денисівка Білогірського району Хмельницької області. В графі мати вказана [PERSON] , в графі батько - [PERSON] . Відомості про батька записані за вказівкою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вказані обставини підтверджуються даними повторного свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 18 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області, та даними запису акта про народження №2, складеного 23 січня 2003 року виконавчим комітетом Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними Свідоцтва про його смерть, серії [NUMBER] , виданого 03 червня 2022 року Теофіпольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Також, згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved