Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що із, [PERSON] , вона перебуває у шлюбі зареєстрованому 21.04.2018 виконкомом Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області про що складено відповідний актовий запис №1. Від шлюбних відносин з відповідачем по справі, мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Син за домовленістю між ними проживає біля неї. Відповідач по справі самоусунувся від утримання та виховання сина, він знаходяться на повному її утриманні, допомоги на її утримання не надає також. В обґрунтування позову посилалась на те, що із, [PERSON] , вона перебуває у шлюбі зареєстрованому 21.04.2018 виконкомом Розсішківської сільської ради Христинівського району Черкаської області про що складено відповідний актовий запис №1. Від шлюбних відносин з відповідачем по справі, мають спільного малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Син за домовленістю між ними проживає біля неї. Відповідач по справі самоусунувся від утримання та виховання сина, він знаходяться на повному моєму утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 21.04.2018 року. Суд враховує, що відповідно до норм визначених в ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Нормами ст.\~84\~СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Так судом встановлено, що матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини, оскільки позивач на даний час не працює. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, працевлаштований та отримує стабільний заробіток, про що останній не заперечував в судовому засіданні та доказів зворотнього не надав, а також те, що позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, дитина проживає разом із позивачем, що безумовно потребує постійних матеріальних затрат. Також суд бере до уваги, що матеріали справи не містять достатньо доказів належного доходу відповідача, який буде достатній для сплати аліментів та забезпечення нормальної життєдіяльності та матеріального стану відповідача. Згідно із ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку є, на думку суду, завищеними та враховуючи наявність інших аліментних зобов`язань у відповідача підлягають зменшенню. Суд вважає, що аліменти на утримання позивача підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи із закріплених ч. 9 ст.\~7\~СК України принципів розумності та справедливості, стягує аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, що буде відповідати вимогам чинного законодавства та інтересам сторін по справі. Суд також вважає, що з відповідача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягти судові витрати на користь держави. На підставі зазначеного та

Outcome: approved