Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить змінити спосіб стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини, а саме з 1/4 частки від заробітку відповідача на тверду грошову суму в розмірі 5000 грн щомісячно. Позов мотивовано тим, що 19.12.2017 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх іидів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що батько сплачує аліменти у розмірі близько 1300 грн щомісячно, однак на утримання сина необхідні значно більші кошти, оскільки син має хронічну хворобу та потребує постійного лікування, тому просить позов задоволити. 13.07.2022 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та визначено відповідачу строк для надання відповідді на позов. 14.09.2022 на адресу суду надійшов відзив на позов в якому відповідач заперечує щодо позовних вимог, вказуючи. що позивачкою обрано невірний спосіб захисту, оскільки обставини на які посилається остання не є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Відповідач аліменти сплачує вчасно та не відмовляється від додаткових витрат на дитину. 26.09.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій позивачка вказує на хибність доводів відповідача, оскільки зміна способу стягнення аліментів це гарантоване державою право позивача, яким вона скористалась задля належного забезпечення розвитку спільної дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на доводи зазначені в позовній заяві та відповідді на відзив. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Судом встановлено наструпні обставини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані сторони по справі (а.с. 8) Дитина має інвалідністьта потребує постійного нагляду та лікування (а.с. 9,11-39). 19.12.2017 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 10) Згідно довідки про доходи [PERSON] за період з 01.09.2021 по 31.08.2022 отримав дохід в сумі 61582,50 грн (а.с. 62) 26.12.2019 року відповідач перерахував позивачу 6030,15 грн (а.с. 63) Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради розмір допомоги виплаченої на [PERSON] за період з січня по вересень 2022 року становить 18568, 0 грн (а.с. 86) Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дити в частині зміни способу стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) платника аліментів на тверду грошову суму підлягає до задоволення, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Вирішуючи питання розміру аліментів, які будуть стягуватись з відповідача, суд враховує стан здоров"я дитини, який потребує постійного лікування, матеріальне становище батьків дитини, які працюють та отримують матеріальні доходи та мають рівний обов"язок по утриманню дитини, крім того, позивач отримує соціальну допомогу, при цьому суд бере до уваги, що середній розмір щомісячної заробітної плати відповідача становить 5132 грн, проте останній дієздатний та має задовільний стан здоров"я, тому вважає за необхідне з метою забезпечення належного рівня життя дитини, визначити розмір аліментів в сумі 3000 грн . Таким чином позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судові витрати слід розподілити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial