Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

У березні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», ТОВ «Оболоньторгстандарт», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» та, з урахуванням уточнених позовних вимог від 08.07.2020, просив: -визнати недійсною з часу укладення додаткову угоду від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, укладену між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін»; -визнати укладеним з 25 жовтня 2019 року попередній договір між [PERSON] та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», в доповненій позивачем редакції, із зміною наступних пунктів: -п. 1.1.2 Попереднього договору згідно проекту договору № 1 про внесення змін та доповнень до Попереднього договору додано абзацом 3 наступного змісту: «Характеристики Квартири узгоджені Сторонами в Додатку № 1 відповідно, який є невід`ємною частиною цього Договору», -абзац 1 п. 3 4 1 Попереднього договору викладено в наступній редакції: «3.4.1. Майбутній Покупець сплачує Майбутньому Продавцю Забезпечувальний авансовий платіж (попередню оплату вартості квартири) протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням Печерського районного суду м. Києва за розглядом цивільної справи № 761/7668/20-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», ТОВ «Оболоньторгстандарт», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» про визнання недійсним договору (додаткової угоди), про визнання попереднього договору укладеним, що відображено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.», - додано п.п. 8.2, 8.3 Попереднього договору наступного змісту: «8.2 У випадку якщо вказані реквізити (поточний рахунок, інше) в п. 8.1 Договору отримувача коштів не є діючими, чи зміненими, то Майбутній Продавець зобов`язаний в найкоротший час повідомити про це письмово Майбутнього Покупця, надавши реквізити для оплати. У зв`язку з неподанням діючих реквізитів, Майбутній Покупець не буде вважатися таким, що порушив умови договору із відповідними правовими наслідками щодо вчасної сплати Забезпечувального авансового платежу. 8.3. У випадку, якщо вказані реквізити в п. 8.1 Договору отримувача коштів не є діючими чи зміненими, Майбутній Покупець також має право внести грошові кошти на депозитний рахунок нотаріуса для отримувана коштів (платежу), про що має повідомити письмово Майбутнього Продавця». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25.05.2018 між [PERSON] , як майбутнім покупцем та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду №29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», як майбутнім продавцем, укладено договір № ФДЛ/01-КВ/005-1, за умовами якого майбутній продавець та майбутній покупець, після отримання продавцем майнових прав на квартиру, домовились укласти в майбутньому Основний договір у строки, визначені Договором. На виконання умов Договору [PERSON] 31.05.2018 року сплатив 100 000 грн. забезпечувального платежу (попередньої вартості квартири). Отже із свого боку, як майбутній покупець, виконав взяті на себе зобов`язання та умови Договору. Відповідно до умов Договору сторони домовились укласти Основний договір на умовах, передбачених цим Договором після отримання забудовником дозволу на виконання будівельних робіт та отримання майбутнім продавцем майнових прав на квартиру. Такий Основний договір укладається сторонами протягом 60 календарних днів з дати настання останньої в часі події з усіх вказаних у цьому пункті подій. У подальшому ТОВ «КУА «Портофін» на неодноразові заяви [PERSON] про укладання Основного договору не відреагувало. Основний договір не уклало. В односторонньому порядку повідомило про розірвання Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року, чим порушило умови Договору та норми чинного законодавства в частині виконання зобов`язання. Крім того, ТОВ «КУА «Портофін» лише 14.01.2020 надало позивачу копію додаткової угоди від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, укладену між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та АТ«Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АТЛОН», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, в той час як Відповідач-1 листом за вих. № 02/08/2019-1 від 02.08.2019 року (отриманий позивачем 10.09.2019) запросив [PERSON] на укладання Основного договору на 03.09.2019 року. Таким чином, оскільки договір № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року не може бути розірвано в односторонньому порядку за ініціативи майбутнього продавця, позивач вважає наявними підстави для визнання недійсною з часу укладання додаткової угоди від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року та визнання укладеним з 25.10.2019 року Попереднього Договору, у зв`язку із чим [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року позову заяву передано на розгляд Печерському районному суду м. Києва (т. 1 а.с. 163-164). Ухвалою суду від 04 травня 2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 липня 2020 року (т. 1 а.с. 171). Ухвалою суду від 05 травня 2020 року у задоволенні заяви позивача [PERSON] про витребування доказів - відмовлено. Ухвалою суду від 05 травня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову (т. 1 а.с. 174-175). 14 липня 2020 року від представника відповідача-1 ТОВ «КУА «Портофін» - Побережник А.О. надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 231-231г), відповідно до якого зазначає, що стороною Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року, так і Додаткової угоди № 1 від 04.06.2019 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року є виключно АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», а не ТОВ «КУА «Портофін», в зв`язку з чим належним відповідачем у справі є АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон». Щодо вимог позивача про визнання недійсною Додаткової угоди № 1 від 04.06.2019 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року вважає, що [PERSON] жодним чином не зазначає підставу визнання такої угоди недійсною, не надає суду жодних доказів щодо її недійсності. Крім того, позивач не є стороною такого правочину, а тому не має права заявляти вимогу щодо визнання його недійсним. Також вказала, що між позивачем [PERSON] та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (надалі - Фонд), від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «КУА «Портофін» укладено Договір № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року (далі - Договір), згідно з п. 2.3 якого квартира, що є предметом Договору, стане власністю майбутнього продавця (тобто Фонду) на підставі укладення та виконання Попереднього Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, що укладений між майбутнім продавцем та Забудовником. Однак, зазначений Договір купівлі-продажу майнових прав між Фондом та Забудовником не було укладено. Попередній Договір купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року було розірвано 04.06.2019 року, у зв`язку із чим, Фонд не може виконати свої зобов`язання за Договором. Оскільки, згідно зі ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, у зв`язку із неможливістю виконання Договору, Фонд змушений був його розірвати. Разом з цим, відповідно до п. 5.7. Договору повернення коштів майбутньому покупцю здійснюється в безготівковій формі на банківський рахунок майбутнього покупця, про який майбутній покупець зобов`язаний повідомити майбутнього продавця письмово. Майбутній продавець не несе відповідальності за порушення строків повернення коштів у разі неповідомлення майбутнім покупцем своїх банківських реквізитів, в зв`язку з чим Фонд у повідомленні зазначив про застосування наслідків неможливості виконання Договору та просив позивача повідомити свої банківські реквізити для повернення останньому забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості квартири), сплаченого ним на виконання умов Договору, що [PERSON] здійснено не було. За вказаних обставин, представник відповідача-1 вважала, що викладені у відзиві фактичні дані та пояснення в повному обсязі спростовують позовні вимоги позивача та просила відмовити у задоволенні позову. 02 вересня 2020 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив представника відповідача-1 ТОВ «КУА «Портофін» - Побережник А.О. на позовну заяву [PERSON] (т. 2 а.с. 1-3), згідно з якою твердження ТОВ «КУА «Портофін» відносно того, що належним відповідачем у справі є виключно АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АТЛОН», а не ТОВ «КУА «Портофін» не відповідають обставинам справи та закону. Так, оспорювана додаткова угода від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, укладена між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», тобто саме ТОВ «КУА «Портофін», діяв від імені, в інтересах та за рахунок фонду при укладенні оспорюваної додаткової угоди. Печатка на додатковій угоді накладена саме ТОВ «КУА «Портофін» та підпис міститься саме директора ТОВ «КУА «Портофін». Договір про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року, що укладений між ТОВ «КУА «Портофін» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АТЛОН» надав право та обов`язок ТОВ «КУА «Портофін» здійснювати послуги з управління активами Фонду від імені, в інтересах та за рахунок Фонду, відповідно до умов та протягом дії договору відповідно до чинного законодавства України (п.1.1 Договору), строком дії з 29.09.2017 до 29.09.2022 року (п.п. 9.1, 9.3 Договору). Разом з цим вказав, що твердження ТОВ «КУА «Портофін», що позивачем не було вказано підстав для визнання недійсною додаткової угоди та те, що він не є стороною угоди, а тому не має права заявляти таку вимогу спростовуються позовною заявою, в якій викладені підстави для визнання недійсною додаткової угоди, та тим, що [PERSON] є заінтересованою особою відносно оспорюваного правочину, а тому має право заявляти вимогу про його недійсність. Так, відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором № ФДЛ/01-1 КВ/005-1 від 25.05.2018 року, не уклав Основного договору з позивачем, та при діючому вказаному Договорі № ФДЛ/01-КВ/005-1 уклав оспорювану додаткову угоду для неможливості укладення Основного договору з Позивачем, тобто для свідомого усунення Позивача від укладення Основного договору та набуття ним майнових прав на квартиру. Тобто, оспорювана додаткова угода суперечить ст. 509 (поняття зобов`язання та підстави його виникнення), 525 ЦК України (недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання) та інтересам позивача, якому відмовляють у зв`язку з наявністю оспорюваного договору в укладенні Основного договору, згідно з відповіддю відповідача-1. Разом з цим, відповідач-1 не мав права та, відповідно, обсягу цивільної дієздатності на укладення спірної додаткової угоди до попереднього договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, не виконавши умови договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року, оскільки вказані договори нерозривно пов`язані між собою (перший договір від 24.05.2018 року надає право виконувати договір від 25.05.2018 року). Крім того, оспорювана додаткова угода не спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею, оскільки відповідач-1 набув майнові права на квартиру на підставі Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05.06.2019 року, що укладений із забудовником (ч. 5 ст. 203 ЦК У країни), а додаткова угода не була підписана у зазначену дату - 04.06.2019 року, оскільки була підписана попереднім числом після укладення інвестиційного договору, оскільки відповідач-1 листом за вих. № 02/08/2019-1 від 02.08.2019 року (отримано позивачем 10.09.2019, тобто майже через два місяці з нібито підписання додаткової угоди) запрошує позивача на укладання Основного договору на 03.09.2019 року. Тобто, на час повідомлення про укладення Основного договору спірної додаткової угоди не існувало, тому наявні підстави вважати, що вона була укладена із зазначенням дати, яка передувала даті запрошення [PERSON] на укладання Основного договору. Ухвалою суду від 13.11.2020 року в якості співвідповідача у справі залучено АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (т. 2 а.с. 46). Ухвалою суду від 13.11.2020 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів (т. 2 а.с. 47). 05 лютого 2021 року від представника відповідача-3 АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АТЛОН» - Побережник А.О. надійшов відзив на позовну заяву (т. 2 а.с. 58-62), відповідно до якого зазначає, що стороною як Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року, так і Додаткової угоди № 1 від 04.06.2019 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року є виключно АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон». Вважає, що позивач жодним чином не зазначає підставу визнання Додаткової угоди недійсною, не надає суду жодних належних доказів щодо недійсності такої угоди. Крім того, Фонд у повідомленні [PERSON] зазначив про застосування наслідків неможливості виконання Договору та просив позивача для повернення останньому забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості квартири) надати реквізити, що позивачем здійснено не було. Крім того, відповідач-3 надав належним чином завірену копію Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року. При цьому, відповідач-3 звернув увагу на те, що Додатковою угодою № 1 від 05 вересня 2019 року до Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року було внесено зміни, зокрема, Додаток № 1 до Інвестиційного договору викладено в новій редакції, а саме, виключено з переліку Об`єктів інвестування, що входять до частки Інвестора Об`єкт інвестування - квартиру [ADDRESS] житлових будинків» (Будинок № 3) адреса: [ADDRESS] та Кловським узвозом», з метою отримання інвестором після завершення будівництва та введення в експлуатацію Об`єкту Будівництва у власність приміщень в останньому, перелік яких наведено у Додатках до цього Договору. Враховуючи умови Додаткової угоди № 1 від 05.09.2019 року, квартира [ADDRESS] не є об`єктом інвестування - часткою Фонду в результаті будівництва Об`єкту. При цьому, відповідно до Договору, укладеного з позивачем, квартира, що є предметом Договору, стане власністю Майбутнього продавця (тобто Фонду) на підставі укладення та виконання Попереднього Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, що укладений між Майбутнім Продавцем та Забудовником. Тобто умови Інвестиційного договору не мають жодного відношення до Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1. 18 вересня 2021 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив представника відповідача-3 АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» - Побережник А.О. на позовну заяву [PERSON] (т. 2 а.с. 82-85), відповідно до якого вважає доводи представника відповідача-3 безпідставними. Зазначив, що саме відповідачем-3 надано копію інвестиційного договору № 05/06/19 від 05.06.2019 року, укладеного між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09/2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «КУА «Портофін» та копія додаткової угоди № 1 до нього від 05.09.2019 року, якою квартира [ADDRESS] (майнові права на яку заявляє позивач) була виключена з переліку об`єктів інвестування, хоча такі документи витребовувались судом у відповідача-1 та відповідача-2. Позивач повністю заперечує проти події - укладання такої Додаткової угоди саме 05.09.2019 року, оскільки в листуванні з [PERSON] відповідач-1 жодним чином не повідомляв про неї. Разом з цим, відповідач-1 у своєму відзиві на позовну заяву не вказував на укладання Додаткової угоди до Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року, в той час як являється її підписантом. Таким чином, додаткова угода не була укладена та підписана 05.09.2019 року, оскільки суперечить всім попереднім діям відповідача-1. Так, позивач звернувся до суду із вимогою про визнання недійсною додаткової угоди від 04.06.2019 року, якою попередній договір купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року був розірваний, для укладення Основного договору. Таким чином твердження відповідача-3 про те, що зобов`язання із позивачем припинено в силу ст. 607 ЦК України не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи. 24 березня 2021 року від позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд: -визнати недійсною з часу укладання додаткову угоду № 1 від 05 вересня 2019 року до Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року, укладену між Забудовником: ТОВ «Оболоньторгстандарт» та Інвестором: АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «КУА «Портофін»; -визнати недійсною з часу укладення додаткову угоду від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, укладену між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін»; -визнати укладеним з 25 жовтня 2019 року попередній договір між [PERSON] та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», в доповненій позивачем редакції, із зміною наступних пунктів: -п. 1.1.2 Попереднього договору згідно проекту договору № 1 про внесення змін та доповнень до Попереднього договору додано абзацом 3 наступного змісту: «Характеристики Квартири узгоджені Сторонами в Додатку № 1 відповідно, який є невід`ємною частиною цього Договору», -абзац 1 п. 3 4 1 Попереднього договору викладено в наступній редакції: «3.4.1. Майбутній Покупець сплачує Майбутньому Продавцю Забезпечувальний авансовий платіж (попередню оплату вартості квартири) протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням Печерського районного суду м. Києва за розглядом цивільної справи № 761/7668/20-ц за позовом [PERSON] до ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», ТОВ «Оболоньторгстандарт», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» про визнання недійсним договору (додаткової угоди), про визнання попереднього договору укладеним, що відображено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.», - додано п.п. 8.2, 8.3 Попереднього договору наступного змісту: « 8.2. У випадку якщо вказані реквізити (поточний рахунок, інше) в п.8.1. Договору отримувача коштів не є діючими, чи зміненими, то Майбутній Продавець зобов`язаний в найкоротший час повідомити про це письмово Майбутнього Покупця, надавши реквізити для оплати. У зв`язку з неподанням діючих реквізитів, Майбутній Покупець не буде вважатися таким, що порушив умови договору із відповідними правовими наслідками щодо вчасної сплати Забезпечувального авансового платежу. 8.3. У випадку, якщо вказані реквізити в п. 8.1. Договору отримувача коштів не є діючими чи зміненими, Майбутній Покупець також має право внести грошові кошти на депозитний рахунок нотаріуса для отримувана коштів (платежу), про що має повідомити письмово Майбутнього Продавця.». 05 листопада 2021 року проведено підготовче судове засідання, за результатом якого справу призначено до судового розгляду (т. 2 а.с. 181). У судовому засіданні представник відповідача-3 Кузіна І.П. позовні вимоги не визнала. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої позовну заяву, з урахуванням збільшення позовних вимог, підтримує, просить її задовольнити у повному обсязі (т. 2 а.с. 225). Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Тому суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача-3, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 24.05.2018 року між ТОВ «Оболоньторгстандарт» (далі - Забудовник) та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «АТЛОН» (далі - Фонд), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП (далі - Договір) (т. 1 а.с. 132-133). За умовами вказаного Договору забудовник та майбутній покупець домовилися укласти в майбутньому Основний договір не пізніше 30 днів з дати отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно з п. 1.1.6 договору Основний договір - договір купівлі-продажу майнових прав, згідно з умовами якого забудовник зобов`язується передати у власність майбутньому покупцю, а майбутній покупець зобов`язується оплатити вартість майнових прав на приміщення та прийняти їх від забудовника. Пунктом 2.2 договору передбачено, що майнові права на приміщення, що є предметом цього договору, стануть власністю забудовника після отримання ним дозволу на виконання будівельних робіт щодо Об`єкту будівництва. Сторони домовились укласти Основний договір на умовах передбачених цим договором, після отримання забудовником дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єкту будівництва та після здійснення майбутнім покупцем забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості майнових прав на приміщення) на умовах, в порядку, визначених цим договором. Такий Основний договір укладається сторонами протягом п`ятнадцяти календарних днів з дати настання останньої в часі з усіх вказаних у цьому пункті подій (п. 2.3 договору). Пунктом 3.1. договору передбачена характеристика приміщення, відносно якого укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав, а саме: тип приміщення - квартира, будівельний номер - 5, поверх - 4, загальна проектна площа кв.м.- 47,47, житлова проектна площа кв.м. - 12,14, кількість кімнат -1. 25.05.2018 між [PERSON] , як майбутнім покупцем та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін», як майбутнім продавцем, укладено договір № ФДЛ/01-КВ/005-1 (т. 1 а.с. 49-55). Майбутній продавець та майбутній покупець після отримання майбутнім продавцем майнових правна квартиру домовились укласти в майбутньому основний договір у строки, визначені даним договором (п. 2.2 договору). Згідно з п. 1.1.2 договору, квартира: будівельний номер - 5, поверх - 4, загальна проектна площа кв.м.- 47,47, житлова проектна площа кв.м. - 12,14, кількість кімнат -1. Об`єкт будівництва - «Житлові будинки у кварталі, обмеженому вулицями Михайла Грушевського, Московської та Кловського узвозу у Печерському районі міста Києва», будівництво якого здійснюється на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:82:033:0011, забудову якої здійснює ТОВ «Оболоньторгстандарт», код в ЄДР 38744843 (надалі - Забудовник) - п. 1.1.1 Договору. Згідно з п. 1.1.8 договору Основний договір - попередній договір купівлі-продажу квартири у Об`єкті будівництва, згідно з умовами якого сторони погодили дату та інші умови за якими майбутній продавець відступить квартиру у власність майбутньому покупцю. Згідно з п.2.1 договору майбутній продавець отримає майнові права на квартиру на підставі договору, укладеного із забудовником. Згідно з п. 2.3 договору квартира, що є предметом цього Договору, стане власністю майбутнього продавця на підставі укладення та виконання попереднього договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, що укладений між майбутнім Продавцем та Забудовником. Таким чином Договір купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 та Договір № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 нерозривно пов`язані між собою, оскільки перший договір від 24.05.2018 року надає право виконувати договір від 25.05.2018 року. Відповідно до п.п. 1.1.1, 1.2.3, 2.3 Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018, Забудовником по даному договору визначено ТОВ «Оболоньторгстандарт» (далі по тексту - Відповідач-2, Забудовник). Згідно з п. 3.1 Договору ціна Майбутнього Основного договору буде складатися з суми усіх здійснених майбутнім покупцем забезпечувальних платежів (попередніх оплат вартості Квартири) у строки та в порядку, визначених цим Договором, та з урахуванням пункту 3.4 цього Договору, та становить 2 260 426,46 гри. (два мільйони двісті шістдесят тисяч чотириста двадцять шість гривень 46 копійок) без ПДВ. Відповідно до п. 3.3 Договору розмір забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості Квартири) на момент укладення цього Договору визначений майбутнім продавцем та становить 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ. Згідно з п. 3.3.1 Договору майбутній покупець сплачує майбутньому продавцю забезпечувальний платіж (попередню оплату вартості квартири) протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання даного Договору. На виконання даного пункту Договору [PERSON] 31.05.2018 року (протягом 5 робочих днів) сплатив 100 000,00 грн. згідно з квитанцією АТ «Альфа-Банк» № 1-1892К від 31.05.2018 року (т. 1 а.с. 56), що також не заперечується майбутнім продавцем. Таким чином, [PERSON] зі свого боку як майбутній покупець виконав взяті на себе зобов`язання та умови Договору. У свою чергу, згідно з п. 2.4 Договору сторони домовились укласти Основний договір на умовах, передбачених цим Договором після отримання Забудовником дозволу на виконання будівельних робіт та отримання майбутнім продавцем майнових прав на квартиру; такий Основний договір укладається сторонами протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати настання останньої в часі події з усіх вказаних у цьому пункті подій. Отже, за наявності саме двох одночасних умов, визначених п. 2.4. Договору, а саме: після отримання Забудовником дозволу на виконання будівельних робіт та отримання майбутнім продавцем майнових прав на квартиру, сторони взяли на себе зобов`язання укласти Основний договір (попередній договір купівлі-продажу квартири у об`єкті будівництва, згідно з умовами якого сторони погодили дату та інші умови, за якими майбутній продавець відступить квартиру у власність майбутньому покупцю) та такий Основний договір укладається сторонами протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати настання останньої в часі події із даних вказаних подій. Відповідно до п. 7.3 Договору всі повідомлення (пропозиції) за цим Договором будуть вважатися здійсненими (направленими) належним чином, якщо вони викладені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом та/або вручені особисто стороні-одержувачу; датою отримання таких повідомлень (пропозицій) буде вважатися дата їх особистого отримання стороною одержувачем або дата поштового штемпеля відділення зв`язку на конверті за місцезнаходженням сторони одержувача. Тобто, з аналізу вказаного пункту Договору вбачається, що як заяви/листи/повідомлення/пропозиції, так і відповіді на них мають бути здійснені га будуть вважатися здійсненими (направленими) належним чином виключно, якщо вони викладені письмовій формі та надіслані рекомендованим листом та/або вручені особисто стороні-одержувачу та датою отримання таких повідомлень (пропозицій) буде вважатися дата їх особистого отримання Стороною-одержувачем або дата поштового штемпеля відділення зв`язку на конверті за місцезнаходженням сторони одержувача. Так, позивач 26.07.2019 року звернувся особисто до Відповідача-1 із письмовою заявою про розгляд питання щодо можливості укладання нотаріального договору (Основного договору), тобто виконання умов Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року (т. 1 а.с. 57). Разом з цим, відповіді на дану заяву відповідач-1 не надав /не надіслав. 13.08.2019 року позивач звернувся особисто до Відповідача-1 із заявою, в якій виклав свою пропозицію на спільний розгляд щодо графіку внесення забезпечувального платежу (попередньої оплати вартості квартири) по Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року (т. 1 а.с. 58), однак відповіді на вказану заяву позивач повторно не отримав. Таким чином, позивач в порядку п. 7.3 Договору звертався особисто із письмовими заявами до Відповідача-1, проте відповіді на них не отримав. Лише 27.08.2019 року майбутній продавець відповідно до п. 7.3 Договору направив майбутньому покупцю ( [PERSON] ) лист за вих. № 27/08/2019-1 від 27.08.2019 року, який був отриманий позивачем 29.08.2019 року, що підтверджується офіційною інформацією із сайту ПАТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення, конвертом (т. І а.с. 62- 64) про те, що Забудовником отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ113191550829 від 04.06.2019 року, а Фондом майнові права на квартиру 05.06.2019 року на підставі Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05.06.2019 року, що укладений між Фондом та Забудовником. До даного листа проект Основного договору доданий не був, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (т. 1 а.с. 61), незважаючи на те, що в додатку до листа мається вказівка на його направлення. Разом з цим, в даному листі вказано, що Фонд неодноразово повідомляв [PERSON] про те, що Забудовником отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ1 13191550829 від 04.06.2019 року, а Фондом майнові права на квартиру 05.06.2019 року на підставі Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05.06.2019 року та те, що Фонд неодноразово запрошував позивача до Відділу продажів для укладення Основного договору у строки, визначені п. 2.4 Договору, тобто до 05 серпня 2019 року. Однак позивач жодних листів та повідомлень в порядку п. 7.3 Договору не отримував. При цьому у даному листі [PERSON] не було запрошено та визначено дату, час та місце укладення Основного договору. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин Відповідачем-1 не надано. Так позивач, на виконання п. 4.4.5 Договору (щодо обов`язку повідомляти письмово про зміну місця реєстрації, місця проживання) 11.09.2019 року особисто звернувся до відповідача-1 із письмовою заявою, у якій повідомив про зміну свого місця проживання з 09.09.2019 року на: [ADDRESS] та просив всі повідомлення в порядку п. 7.3 Договору направляти йому на нову адресу, що стверджується копією даної заяви із відміткою Відповідача-1 про її отримання (т. 1 а.с. 87). 10.09.2019 року позивач отримав від відповідача-1 лист, датований місяцем раніше, а саме: за вих. № 02/08/2019-1 від 02.08.2019 року, яким останній повідомив Майбутнього Покупця про наступне: 1)у відповідності до проектного рішення Замовника будівництва, згідно Додатку № 1 до Інвестиційного Договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року проектна площа квартири була змінена Замовником будівництва т астановить 47,84 кв.м.; 2)[PERSON] було запрошено для підписання Основного договору 03 вересня 2019 року о 16-00 год. в БЦ «101 Tower»за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого,57, в редакції, доданій до даного повідомлення. Також, у даному листі [PERSON] повідомлено про те, що у випадку не укладення 03.09.2019 року Основного договору Фонд змушений буде розірвати Договір № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року на підставі ухилення ним від укладення Основного договору. При цьому, факт направлення даного листа відповідачем-1 саме 02.09.2019 року в 18 год. 59 хв. (тобто в переддень 03.09.2019 року - запланованої та запрошеної дати укладення Основного договору) та його отримання позивачем 10.09.2019 року (тобто після запланованої та запрошеної дати укладення Основного договору) підтверджується конвертом відповідача-1 із номером відправлення 0103326273868, інформацією з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» про отримання поштового відправлення 0103326273868 (т. 1 а.с. 65-86). Таким чином, відповідач-1 свідомо направив позивачу листа засобами поштового зв`язку 02.09.2019 року о 18 год. 59 хв. із запрошенням для підписання Основного договору вже 03.09.2019 року о 16-00 год., усвідомлюючи про неможливість отримання даного листа позивачем 03.09.2019 року та до 16-00 год. для можливості з`явитися ним для укладення Основного договору. Враховуючи наведене, [PERSON] не мав фізичної можливості з`явитися 03.09.2019 року для укладення Основного договору з об`єктивних та поважних причин - через неповідомлення та незнання про таку дату підписання Основного договору, що виключає підстави вважати позивача таким, що ухилився від виконання зобов`язань за Договором та/або таким, що ухилився від підписання Основного договору. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна - сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). Як передбачено ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, латі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за повними або іншими ознаками. Враховуючи наведене, Майбутній Продавець в порушення п. 7.3 Договору належним чином не повідомив Майбутнього Покупця про дату укладення Основного договору. При цьому повідомлення від 02.09.2019 року (вказано вих. № 02/08/2019-1 від 02.08.2019 року) на дату укладання Основного договору 03.09.2019 року було отримано Позивачем 10.09.2019 року, що фактично позбавило [PERSON] можливості прибути на дату укладання Основного договору. Внаслідок вказаних обставин, 13.09.2019 року позивач отримав від Майбутнього Продавця лист за вих. № 11 09-2019-3 від 11.09.2019 року про те, що Попередній договір купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, що був укладений між Майбутнім Продавцем та Забудовником (ТОВ «ОБОЛОНЬТОРГСТАНДАРТ») розірвано та у зв`язку з чим, Фонд не може виконати свої зобов`язання за Договором. Згідно з положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених Цивільним кодексом України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Так, судом встановлено, що оспорювана додаткова угода до Попереднього договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для її чинності, в розумінні ст. 201 ЦК України, суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та вимогам, встановленим ст. 203 ЦК України, оскільки: -відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором № ФДЛ/01- КВ/005-1 від 25.05.2018 року, не уклав Основного договору, та при діючому вказаному Договорі уклав оспорювану додаткову угоду, що спричинила неможливість укладення Основного договору з позивачем, тобто для свідомого усунення позивача від укладення Основного договору та набуття ним майнових прав на квартиру.; -відповідач-1 не мав права та, відповідно, обсягу цивільної дієздатності на укладення спірної додаткової угоди до Попереднього договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, не виконавши умови Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року, оскільки вказані договори нерозривно пов`язані між собою (перший договір від 24.05.2018 року надає право виконувати договір від 25.05.2018 року); -оспорювана додаткова угода не спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені нею, оскільки відповідач-1 набув майнові права на квартиру на підставі Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05.06.2019 року, що укладений із Забудовником; -оспорювана додаткова угода не складалася в зазначену дату її укладення, що суперечить ЦК України. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що в частині заявлених позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому суд відхиляє доводи відповідача-1 про те, що [PERSON] не є стороною вказаного правочину, а тому не може ставити питання щодо визнання його недійсним, оскільки позивач звернувся до суду із вимогою про визнання недійсною додаткової угоди, як заінтересована особа, на підставі ч. 3 ст. 215 ЦК України. Щодо вимог позивача про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 05 вересня 2019 року до Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року, слід зазначити наступне. 05 червня 2019 року між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» укладено Інвестиційний договір № 05/06/19 предметом якого є інвестиційна участь Інвестора у будівництві об`єкта нерухомості, яким є «Будівництво житлових будинків» (Будинок [ADDRESS]», з метою отримання Інвестором після завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкту будівництва у власність приміщень в останньому, перелік яких наведено у Додатках до цього договору. Відповідно до п. 1 Додатку № 1 до Інвестиційного договору № 05/06/19 від 05 червня 2019 року сторони визначили, що частку Інвестора в житловому будинку в об`єкті будівництва, яким є «Будівництво житлових будинків» (Будинок [ADDRESS]» складають об`єкти інвестування (приміщення та/або квартири) загальною площею 1 463,01 квадратів, зокрема у вказаний перелік входить об`єкт інвестування: квартира: будівельний номер - 5, поверх - 4, загальна проектна площа кв.м.- 47,47, житлова проектна площа кв.м. - 12,14, кількість кімнат -1. 05.02.2021 на вимоги ухвали суду від 13.11.2020 про витребування доказів АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» надано копію інвестиційного договору № 05/06/19-Е від 05 червня 2019 року, що укладений між ТОВ «ОБОЛОНБТОРГСТАНДАРТ» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон» (фонд), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін» та копію додаткової угоди № 1 до нього від 05 вересня 2019 року, якою було виключено з переліку об`єктів інвестування лише квартиру [ADDRESS] . Разом з цим, під час листування ТОВ «Компанія з управління активами «Портофін» з [PERSON] про наявність додаткової угоди № 1 від 05 вересня 2019 року до інвестиційного договору № 05/06/19-Е від 05 червня 2019 року, останнього не повідомлено, хоча він є її підписантом. Крім того, укладання вказаної угоди саме 05.09.2019 суперечить всім попереднім діям Відповідача -1. Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана додаткова угода № 1 від 05 вересня 2019 року до інвестиційного договору № 05/06/19-Е від 05 червня 2019 року не відповідає вимогам ст. 509 ЦК України та 525 ЦК України та інтересам позивача, оскільки не спрямована на реальне настання наслідків, що обумовлені нею, а має на меті лише безпідставне виключення [PERSON] з числа інвесторів будівництва. Суд відхиляє посилання відповідача-1 та відповідача-3 на положення ст. 607 ЦК України, як на підставу припинення зобов`язання - невиконання договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 та не укладання Основного договору, оскільки положення вказаної статті вказують, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна з сторін не відповідає. У даному випадку, відсутня будь-яка обставина, за яку б жодна із сторін договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 не відповідала, оскільки саме відповідач-1 та відповідач-3, як сторони даного договору, свідомо та за своєю згодою уклали оспорювану додаткову угоду від 05.09.2019 року до інвестиційного договору № 05/06/19-Е від 05 червня 2019 року, якою виключили саме квартиру [ADDRESS] з числа об`єктів інвестування, а також уклали додаткову угоду № 1 від 04.06.2019 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, якою було фактично припинено дію договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24.05.2018 року, що унеможливлює виконання Договору № ФДЛ/01-КВ/005-1 від 25.05.2018 року, укладеного з позивачем. Таким чином, припинення зобов`язання в силу ст. 607 ЦК України неможливе, оскільки суперечить суті даної статті. Враховуючи наведене та те, що суд дійшов висновку про визнання недійсною додаткової угоди від 04 червня 2019 року № 1 до Договору купівлі-продажу майнових прав № ФДЛ/01-КВ/005-МП від 24 травня 2018 року, вимоги позивача про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 05 вересня 2019 року до інвестиційного договору № 05/06/19-Е від 05 червня 2019 року підлягають частковому задоволенню, як похідні, в частині визнання недійсними наступних пунктів додаткової угоди: -п. 1 в частині виключення з переліку інвестування, що входять до частки Інвестора, об`єкту інвестування, а саме: квартири [ADDRESS] , загальна площа 47,84 кв.м., кількість кімнат 1, вартість 1 кв.м. 24 000,00 грн., загальна вартість 1 148 160,00 грн.; -п. 2 щодо не включення до об`єктів інвестування, а саме: квартири [ADDRESS] , загальна площа 47,84 кв.м., кількість кімнат 1, вартість 1 кв.м. 24 000,00 грн., загальна вартість 1 148 160,00 грн.; п. 3 щодо не включення до визначення вартості частки інвестора у об`єкті інвестування на загальну суму з ПДВ 33 964 080 грн., вартості квартири [ADDRESS] загальною вартістю 1 148 160,00 грн. Разом з цим, вимоги позивача [PERSON] про визнання укладеним з 25 жовтня 2019 року попереднього договору між [PERSON] та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Атлон», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду № 29/09-2017 від 29 вересня 2017 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Портофін», задоволенню не підлягають, оскільки в зазначеній позивачем редакції договору між сторонами не досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, що суперечить положенням ст. 638 ЦК України. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом частини 2 статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3, 4, 6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно з пунктом четвертим частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт дев`ятий частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт шостий частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та Адвокатським бюро «Юлії Дубинки» укладено договір про надання правничої допомоги від 09 грудня 2019 року. Згідно з актоми прийому-здачі робіт № 1 за вказаним договором позивачу надано та виконано в повному обсязі послуги згідно з п. 1.1 Договору. Відповідно до п. 2.2. договору вартість правничої допомоги за виконання п.п. а, б, в, г. п. 1.1. договору складає 35 000 грн., які станом на день підписання даного акту сплачені на користь виконавця в повному обсязі. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії платіжного доручення № Р24А133633418С74838 від 09 грудня 2019 року позивачем сплачено за отримані послуги 35 000,00 грн. Так, відповідачами обґрунтованих заперечень щодо стягнення за їх рахунок на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу не надано. З огляду на викладене, з урахуванням складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 7 777 грн. 78 коп. з кожного. Враховуючи часткове задоволення позову та положення ст. 141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 723 грн. 13 коп. судового збору з кожного.

Outcome: partial