Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та та [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на утримання дітей.Свій позов мотивує тим, що відповідачі є батьками п`ятьох дітей, троє з яких, відповідно до заяв відповідачів перебувають у тимчасово на вихованні та утриманні у КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради», у зв`язку із тяжкими матеріальна побутовими умовами проживання сім`ї. Двоє дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON] проживають у родині тітки [PERSON] . Мати дітей відповідно до письмової заяви дала згоду на позбавлення її батьківських прав. Батько дітей самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, також надав письмову згоду на позбавлення його батьківських прав. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили. Не надали відзив на позовну заяву у строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження. . Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Із свідоцтва про народження (а.с. 8-9) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є відповідачі - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики, виданої Великоандрусівська сільською радою від 22 грудня 2021 року № 918-06, встановлено, що за час проживання і території сільської ради гр. [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони: періодично вживає спиртні напої, безвідповідальна, належним чином не займається вихованням своїх дітей, в результаті чого діти [PERSON] та [PERSON] , від самого народження по теперішній час проживають з бабусею та дідусем, до сільської ради неодноразово надходили скарги від жителів села та медичних працівників про те, що [PERSON] не створює належні умови для проживання дітей. ( а.с. 11) Гр. [PERSON] відповідно до письмової заяви 09 листопада 2021 року, завіреної приватним нотаріусом, відмовилась від своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дата згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дітей. (а.с. 12). Батько дітей гр. [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Має іншу сім`ю, участі у вихованні, утриманні та навчанні малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] не приймає, самоусунувся від виконання ним батьківських обов`язків. Відповідно до письмової заяви від 31 грудня 2021 року, завіреної приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Костенко Н.В.. надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] .( а.с. 13) Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Великоандрусівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області від 07 червня 2021 року № 47 малолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , знаходяться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (причина: проживання дітей в сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків).( а.с. 18). На момент взяття дітей на облік і по теперішній час малолітні [PERSON] , [PERSON] проживають не із своїми батьками [PERSON] або [PERSON] , а в сім`ї тітки [PERSON] , яка разом із бабою [PERSON] та дідом [PERSON] , займаються вихованням, утриманням та навчанням малолітніх дітей і проживають за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання дітей добрі та відповідають санітарно-гігієнічним нормам. ( а.с.22, 25-26). Відповідно до висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалося на засіданні виконавчого комітету Чигиринської міської ради Черкаської області, за результатами якого затверджено висновок № 452-26 від 18 лютого 2022 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ».( а.с.28). Питання щодо позбавлення громадян [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Великоандрусівської сільської ради та прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] та громадянина [PERSON] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] (протокол № 2, рішення № 3 від 22 лютого 2022 року). ( а.с. 30-32) Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до п. 2, ч.1, ст. 164 СК України є підставою позбавлення їх батьківських прав. Згідно ч. 3 ст. 166 цього Кодексу при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 1 із змінами та доповненнями роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 цього Кодексу встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачі зобов`язана утримувати своїх дітей. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь тих осіб чи установ, де будуть перебувати діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,аліменти на їх утримання. Судовий збір розподіляється відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі, ст.ст. 150, 164, ч.1 п.2, 166 Сімейного Кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції з прав дитини,

Outcome: approved