Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства до Київської міської Ради, треті особи: Перша Київська державна нотаріальна контора, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області, Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про визнання за кожним з позивачів права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] вказували, що вони є спадкоємцями майна померлої [INFO] [PERSON] , яка була їх матір`ю. Спадкове майно складається з майна на яке було видано свідоцтво про право на спадщину за законом та з квартири [ADDRESS] , на яку свідоцтво не видавалось у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON] 13 травня 2010 року [PERSON] звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої сестри [PERSON] .. При цьому, [PERSON] , який був батьком позивачів, прийняв спадщину після померлої сестри, але не оформив право власності на вищезазначену квартиру. [INFO] [PERSON] помер. Спадщину після смерті останнього прийняла за заповітом дружина спадкодавця [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] .. Спадщину за законом прийняли її діти, [PERSON] та [PERSON] . При цьому, на деяке майно позивачі отримали Свідоцтво про право на спадщину за законом, а у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори, що діяв в порядку заміщення державного нотаріуса Дніпрорудненської державної нотаріальної контори винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №510/02-31 від 08.08.2019 року у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачами вживались усі можливі заходи досудового врегулювання спору. Крім іншого, було направлено запити до Першої та Одинадцятої київських державних нотаріальних контор щодо отримання інформації про збереження документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло, видане [PERSON] Фондом комунального майна Мінського району міста Києва 01 листопада 1993 року, згідно з розпорядженням 01 листопада 1993 року, №4272 на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також, направлено запит до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про отримання інформації про збереження документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло, видане [PERSON] Фондом комунального майна Мінського району міста Києва 01 листопада 1993 року, згідно з розпорядженням 01 листопада 1993 року, №4272 на квартиру за адресою: [ADDRESS] та можливості отримання дублікату вищезазначеного документа. Проте, за твердженням позивачів, отримані відповіді не дають можливість оформити право власності на квартиру у встановлений законом спосіб ніж за зверненням спадкоємців до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. За таких обставин, вказуючи про відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на спадкову квартиру [ADDRESS] і неможливість отримання його дубліката у зв`язку зі смертю власника, [PERSON] , [PERSON] просили про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та зазначила, що [PERSON] , [PERSON] вчасно прийняли спадщину після смерті матері, як єдині спадкоємці за законом, при цьому лише з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру позбавлені можливості оформити спадщину. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали до суду письмові пояснення у яких просили прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства у їх відсутності. Представник Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представники решти третіх осіб в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, причин неявки до суду не повідомили За таких обставин та з огляду на позицію представника позивачів, суд вважає можливим розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності осіб, що не з`явились у судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 01.11.1993 року виданого Фондом комунального майна Мінського району міста Києва, квартира [ADDRESS] загальною площею 31.4 кв.м., на праві приватної власності належить [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . 13 травня 2010 року [PERSON] звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої сестри [PERSON] . Факт родинних відносин було встановлено Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2008 року, а саме встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідним братом [PERSON] , 1936 року народження. [PERSON] , прийняв спадщину після померлої сестри, але не оформив право власності на вищезазначену квартиру у зв`язку із тим, що на той час Оболонським районним судом міста Києва розглядалась цивільна справа №2-13/11 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. В подальшому Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 20 червня 2011 по справі №2-13/11 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 11 січня 2012 року (справа №22-105777) позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Першою Київською державною нотаріальною конторою 07 серпня 2007 року за реєстром № 2-3234 При цьому, [INFO] помер [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] спадщину за заповітом прийняла дружина спадкодавця [PERSON] але також не оформила своїх спадкових прав. Згідно свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] . За матеріалами спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] спадщину за законом після смерті останньої прийняли діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] . При цьому, на деяке майно спадкоємці отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Зі змісту Постанови державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення державного нотаріуса Дніпрорудненської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №510/02-31 від 08.08.2019 року вбачається, що оформити спадкові права на квартиру [ADDRESS] не можливо, оскільки заявником не надано оригінал правовстановлюючого документу про право власності на вказану квартиру. У відповідності до п. 25 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, зі змінами, у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), жилі приміщення у гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі органом приватизації видається його дублікат лише за письмовою заявою власника (співвласників). При цьому, вказана вище правова норма є єдиною підставою щодо надання повноважень органам приватизації державного житлового фонду видавати дублікати свідоцтв про право власності на житло. Таким чином, цією нормою не передбачено випадків, коли такий дублікат видається уповноваженому представнику спадкоємця, зокрема нотаріусу. З огляду на зазначене, в судовому засіданні з`ясовано, що оригінал правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] втрачено і його відновлення за ініціативою позивачів після смерті власника не можливе. Згідно з п.п. 4.12 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року №285/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності. Згідно з п.п. 4.18 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, крім іншого, визнання права, у тому числі на спадкове майно. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Статтею 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. У відповідності до вимог ст.ст. 1261, 1267 ЦК України [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за законом в рівних частках, по 1/2 кожному на все спадкове майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що спадкове право [PERSON] та [PERSON] порушене, а отже підлягає захисту шляхом визнання за останніми права власності в порядку спадкування за законом по Ѕ частці квартири [ADDRESS] , що раніше належала померлій [INFO] [PERSON] . Позивачі у позовній заяві не наполягали на стягненні сплаченого судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved