Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Адвокатське Бюро «Прагнум» Віталія Бобриньова» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданні послуги з надання правової допомоги, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, судових витрат, посилаючись на те, що позивач належним чином виконав перед відповідачем, своє зобов`язання щодо надання послуг з надання правової допомоги згідно договору № 644-БІ про надання правової допомоги від 01.06.2017, проте відповідач, будучи отримувачем вказаних послуг з 23.07.2020 не здійснила оплату за отримані послуги з надання правової допомоги, внаслідок чого станом на 15.07.2022 р. утворилась заборгованість в розмірі 1 784 361,97 грн., яка складається з: заборгованості за послуги з надання правової допомоги в розмірі 1 277 500 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 431 098,16 грн. та 3 % річних в розмірі 75 763,81 грн., а також судовий збір. Представник позивача в судове засідання з`явився, просив задовольнити позов в повному обсязі з огляду на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги визнала, про що надала відповідну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 01.06.2017 року між Адвокатським Бюро «Прагнум» Віталія Бобриньова» та [PERSON] укладений Договір № 644-БІ про надання правової допомоги. Відповідно до розділу 2 Договору його предметом є надання відповідачу правової допомоги згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно з положеннями розділу 3 Договору конкретний характер правової допомоги, яку позивач надає відповідачу, визначається у заявках відповідача. Заявка відповідача надається позивачу переважно в простій письмовій формі. Заявки містять узгоджене волевиявлення відповідача на отримання певного виду правової допомоги, а також узгоджений відповідачем та позивачем гонорар за надану правову допомогу. Підпунктом 7.1.1. Договору визначено, що гонорар позивача узгоджується відповідачем та позивачем до надання правової допомоги. Підпунктом 3.2.2. Договору визначено, що гонорар є істотною умовою заявки і містить точну, приблизну чи максимальну грошову суму або погодинну ставку спеціаліста позивача за надання правової допомоги на підставі заявки, а також розмір та підстави для сплати премії (за її наявності). На виконання умов Договору 01.06.2017 між позивачем та відповідачем була підписана заявка № 3-БІ, відповідно до розділу 1 якої сторони узгодили, що предметом Заявки є: 1.1. Збір усіх можливих доказів що стосуються квартири за адресою [ADDRESS] , включаючи повні (персоніфіковані) тексти судових рішень, довідки експлуатуючих організацій, витяги з держреєстрів тощо. 1.2. Аналіз одержаної згідно п. 1.1. Заявки інформації та вироблення оптимальної стратегії потенційних судових спорів, представництво інтересів відповідача у судових спорах, кримінальних провадженнях або вчинення будь-яких інших необхідних дій з метою збереження права власності на вказану квартиру за відповідачем, а також позбавленням права користування вказаною в п. 1.1. Заявки квартирою будь-яких третіх осіб. 19.07.2020 року позивач та відповідач підписали Акт 3-БІ надання правової допомоги на підставі Договору про надання правової допомоги № 644-БІ від 01.06.2017 року. Відповідно до Акту від 19.07.2020 року позивач надав, а відповідач прийняв правову допомогу вказану в Акті, в тому числі але не виключно: Збір усіх можливих доказів що стосуються квартири за адресою [ADDRESS] , включаючи повні (персоніфіковані) тексти судових рішень, довідки експлуатуючих організацій, витяги з держреєстрів тощо. Аналіз одержаної інформації та вироблення оптимальної стратегії потенційних судових спорів, представництво інтересів відповідача в кримінальних провадженнях та вчинення інших необхідних дій з метою збереження права власності на вказану квартиру за відповідачем, а також позбавленням права користування вказаною в п. 1.1. Заявки квартирою будь-яких третіх осіб. Представництво інтересів відповідача у справі № 757/39406/19-ц, яка розглядається в Печерському районному суді м. Києва за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення. Представництво інтересів відповідача у справі № 757/76511/17-ц, яка розглядається в Печерському районному суді м. Києва за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Розділом 2 Заявки відповідач та позивач передбачили, що: «2.1. Враховуючи орієнтовну вартість квартири, як сторони оцінили в 140 000 доларів США, з урахуванням щомісячного обсягу часу, необхідного для надання Правової допомоги, щомісячний гонорар за надання Правової допомоги, зазначеної у п.п. 1.1, 1.2. цієї Заявки складає 35 000 грн. за 1 місяць. 2.2. Оплата Гонорару, визначеного у п. 2.1. цієї заявки здійснюється відповідачем протягом трьох робочих днів з моменту підписання сторонами Акту надання правової допомоги». Відповідно до Акту від 19.07.2020 року позивач та відповідач узгодили, що правова допомога надавалась в строк 36,5 місяців. Розмір гонорару становить 1 277 500 грн. Підписанням Акту від 19.07.2020 Сторони підтвердили, що гонорар узгоджено, Правова допомога надана та прийнята належним чином, претензій щодо якості та строків надання правової допомоги Сторони не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 26, ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається у письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно з ст. 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 29 Закону визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 599 цього Кодексу, зобов`язання припиняється виконанням належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладення, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Статтею 903 ЦК України визначено, що у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач мав сплатити на користь позивача гонорар в розмірі 1 277 500 грн. не пізніше 23.07.2020. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню становить 506 861,97 грн., що складається з 3% річних у розмірі 75 763,81 грн. та інфляційної складової боргу у розмірі 431 098,16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи в сукупності надані до суду докази та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 26 765,44 грн.

Outcome: approved