Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

У липні\~2022\~року позивач\~звернулася до\~суду із\~вказаним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що на\~підставі рішення\~Миколаївського районного\~суду Одеської\~області від\~17.05.2021\~року,\~вона є\~власницею будинку\~ [ADDRESS] ,\~що додатково\~підтверджується Витягом\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності\~№264612914\~від 06.07.2021\~року.\~У даному\~будинку,\~крім [PERSON] ,\~зареєстрований її\~колишній співмешканець\~ [PERSON] ,\~який фактично\~не проживає\~за вказаною\~адресою з\~2018\~року. З того часу, як відповідач виїхав з даного будинку, вони не спілкуються та його теперішнє місце перебування їй невідомо. Факт непроживання [PERSON] підтверджується довідкою Стрюківської сільської ради №223 від 10.02.2022 року та свідченнями жителів села Стрюкове. Крім того, реєстрація місця проживання відповідача у зазначеному домоволодінні створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном, отриманні житлових соціальних пільг, оплати комунальних послуг, оскільки в їх розрахунку визначається сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих осіб за вказаною адресою. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18.05.2022 року позовну заяву було залишено без руху із наданням позивачу строку виправити її недоліки. 18.07.2022 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 26.07.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судові засідання від 07.09.2022 року, 27.09.2022 року та 19.10.2022 року були відкладені через неявку відповідача. В судове\~засідання позивач\~не з`явилася,\~заявою від\~26.08.2022 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать поштовий конверт, що повернувся на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» та трекінг поштового відправлення. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17.05.2022 року, є власницею будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 264612914 від 06.07.2021 року (а. с. 5, 20). Згідно із довідками Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області № 223, 224 від 10.02.2022 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою з 2018 року, що також підтверджується копією облікової книги сільської ради (а. с. 6, 7, 9, 10). Із заяви [PERSON] , проживаючої за адресою [ADDRESS] , засвідченої секретарем Стрюківської сільської ради, вбачається, що вона є сусідкою [PERSON] . [PERSON] дійсно не проживає з 2018 року за адресою [ADDRESS] , (а.с. 11). Із заяви [PERSON] , проживаючої за адресою [ADDRESS] , засвідченої секретарем Стрюківської сільської ради, вбачається, що вона є сусідкою [PERSON] . [PERSON] дійсно не проживає з 2018 року за адресою [ADDRESS] , (а. с. 12). За положеннями\~ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У\~статті 41 Конституції України, ч.1\~ст. 319 ЦК України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із положеннями норм статей\~16,\~386,\~391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які\~\~мають у приватній власності\~\~будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За порівняльним аналізом статей\~383,\~391,\~405 ЦК України\~та статей\~150,\~156\~у поєднанні зі\~статтею 64 ЖК України\~слід дійти до висновку, що положення статей\~383,\~391 ЦК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення\~статей 405 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин непроживання за адресою такого житлового приміщення. Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. У даній справі судом встановлено, що [PERSON] набув охоронюване законом право на користування житловим приміщенням у законний спосіб, як співмешканець власниці будинку. При цьому, судом встановлено, що з 2018 року (тобто більше трьох років) відповідач не користується будинком [ADDRESS] та не проживає в даному будинку. Ніяких пояснень або заперечень з цього приводу від відповідача до суду не надійшло. При цьому, суд враховує, що позивач змушена нести додаткові витрати на утримання будинку та не має змоги оформити соціальні пільги, що становить для неї надмірний тягар при визначенні пропорційності втручання у права відповідача на житло із правом [PERSON] вільно розпоряджатися та користуватися своїм майном. Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами, та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний нею спосіб. У зв`язку з тим,\~\~що\~\~відповідач\~\~ [PERSON] без поважних причин більше року не проживає за адресою [ADDRESS] , ніяких перешкод у користуванні житловою площею йому не чинилось, суд вважає можливим визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved