Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Іванківська селищна рада в особі селищного голови [PERSON] (далі Позивач) в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] (далі Відповідач 1), [PERSON] (далі Відповідач 2), третя особа - Служба у справах дітей Іванківської селищної ради. У своєму позові позивач посилається на те, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] створили такі умови для своїх малолітніх дітей, які несуть безпосередньою загрозу їх життю та здоров`ю, так як постійно зловживають спиртними напоями, діти не доглянуті, брудні, в будинку брудно, порозкидані речі, на підлозі сміття, білизна брудна, засоби гігієни відсутні, продукти харчування в мінімальній кількості. Відповідачі з 26.04.2021 року перебувають на обліку, як сім`я, яка опинилися в складних життєвих обставинах, в КУ ІСР «Центр соціальних служб», який надає сім`ї соціальні послуги. За час перебування на обліку [PERSON] та [PERSON] не ведуть належним чином підсобного господарства, вихованням дітей не займаються, належним чином не утримують, неодноразово були виявлені у стані алкогольного сп`яніння. Спеціалісти служби у справах дітей, КУ ІСР «Центр соціальних служб» та інспектор ювенальної превенції Іванківського ВП неодноразово відвідували цю сім`ю, здійснювали спеціальні виїзди, під час яких було виявлено, що мати та батько малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями, систематично ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Також, Відповідачі були попереджені щодо позбавлення батьківських прав відносно їх дітей. На підставі листа КУ ІСР «Центр соціальних служб» від 03.06.2022 року «Щодо відібрання малолітніх дітей [PERSON] » в зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей та відповідно Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини від 03.06.2022 року, служба у справах дітей Іванківської селищної ради звернулася з відповідним клопотанням до голови Іванківської селищної ради про прийняття рішення «Про негайне відібрання малолітніх дітей». 03 червня 2022 року виконавчий комітет Іванківської селищної ради виніс рішення № 81 «Про негайне відібрання малолітніх дітей». [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності. Крім того, відносно [PERSON] порушено кримінальне провадження у зв`язку з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням чи пересиланням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. Всі ці факти свідчать про те, що діти перебувають в такому середовищі, що є загрозою їх життю та здоров`ю. Батьки не працюють, хоча є працездатними, мають шкідливі звички, зловживають алкогольними напоями. З наведених вище обставин, в інтересах дітей, відповідачів доцільно позбавити батьківських прав, дати можливість дітям зростати та виховуватися в люблячій сім`ї. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до настання дитиною повноліття. Ухвалою суду від 30 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання, а ухвалою суду від 10 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду /а.с. 28,37/. У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомленні. Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило. Позивач звернулися до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачі звернулися до суду із заявами про визнання позову та просять суд розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи (без самостійних вимог) Служби у справах дітей Іванківської селищної ради Матюшок І.Л. звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника служби, висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно їх дітей підтримують. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 6, 7/. Згідно актів обстеження житлових умов проживання [PERSON] , [PERSON] та їх дітей, - умови для виховання та розвитку дітей не створені, в наявності одяг, продукти харчування в мінімальній кількості, діти не забезпечені окремими спальними місцями /а.с. 8, 9/. За результатами акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було негайно відібрано з метою захисту прав та законних інтересів дітей /а.с. 10-14). На підставі Рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 81 від 03.06.2022 року негайно відібрано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та влаштовано до дитячого відділення КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» /а.с. 17/. Згідно повідомлення ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області за № 2456/109/1502/01-2017 від 16.06.2022 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності. Крім того, відносно [PERSON] в період з червня 2021 року по червень 2022 року порушено кримінальне провадження за ст. 309 КК України /а.с. 20/. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконують покладених на них законом обов`язків щодо виховання своїх дітей, а саме: безвідповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків, не піклуються про своїх дітей, не цікавляться їх життям, що свідчить про дійсне ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню до дітей. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, у т.ч. ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У зв`язку з викладеними обставинами, 19 вересня 2022 року Виконавчий комітет Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їх дітей. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд погоджується з таким висновком, який є обґрунтований та відповідає іншим матеріалам справи. У справі встановлено, що відповідачі від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей ухилилися. Відтак, пред`явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє з 27 вересня 1991 року, «... держави учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини...». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами статті 179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними, відповідно до Цивільного кодексу. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинні та мають таку можливість, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з них аліменти на користь дітей в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень) на кожного, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З матеріалів справи слідує, що позивач звернулися до суду 22 червня 2022 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дітей з 22 червня 2022 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи слідує, що позивач звільнений від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд покладає обов`язок зі сплати судового збору на кожного з відповідачів у розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок), з яких: 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за подачу позовної заяви про позбавлення батьківських прав та 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за подачу заяви про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 164 ч. 1 п. 2, 166 ч. 2, 167 СК України,

Outcome: partial