Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

08 лютого 2021 року адвокат Мандзюк Віктор Борисович, який представляє інтереси [PERSON] з урахуванням уточненої позовної заяви звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , з участю третьої особи на стороні відповідача: Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є - [PERSON] , [INFO] . Внести до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції наступні зміни: - відомості про батька дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », громадянин України; - відомості про матір дитини « [PERSON] » залишити без змін; - змінити прізвище дитини зазначивши замість прізвища « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] »; - змінити по батькові дитини зазначивши замість по батькові « [PERSON] » по батькові « [PERSON] ». Виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] відомості про « [PERSON] » як батька дитини. 09 червня 2021 у судовому засіданні залучено до участі у вказаній справі третю особу - Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. 09 травня 2022 у судовому засіданні залучено до участі у вказаній справі співвідповідача - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] познайомився з [PERSON] весною 2014 року у м. Києві, яка проживала у м. Києві, а він перебував на роботі у Великобританії. Вони бачилися приблизно один раз на два місяці. У 2015 році [PERSON] переїхала до нього у квартиру у м. Львові. Фактично вони проживали у цивільному шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] , проте, оскільки він перебував за кордоном то [PERSON] внесла запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України та зареєструвала сина на своє прізвище « [PERSON] » проте по батькові записала « [PERSON] ». Таким чином їх син був зареєстрований як [PERSON] , який на даний час відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстрований як [PERSON] . Зазначає, що літом 2016 року він разом з хресними батьками похрестили їх сина [PERSON] . Зазначає, що з 19.01.2016 по 16.08.2016 [PERSON] , а пізніше і їх син [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , у квартирі, яка належить його батькові. З 16.08.2016 по 21.09.2020 [PERSON] та син [PERSON] були зареєстровані у [ADDRESS] , яка належить йому на праві власності. З моменту народження сина вони проживали за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що у цивільному шлюбі вони проживали до 2018 року, та він просив [PERSON] зареєструвати себе як батька їхнього сина, проте вона відмовляла у зв`язку із складною процедурою. У 2018 році у них виникли непорозуміння з [PERSON] , та вона виїхала із їхньої квартири. У серпня 2020 [PERSON] почала відносини з іншим чоловіком та переїхала до нього, та у грудні 2021 йому стало відомо, що батьком його сина було записано [PERSON] , який є теперішнім чоловіком [PERSON] , який не є його біологічним батьком. У зв`язку із вищенаведеним змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги з підстав наведених в уточненій позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, дату та час судового засідання. У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В.В. не заперечував щодо задоволення позовних вимог. У судове засідання представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не з`явився, надіслав на адресу суду повідомлення, у якому у задоволенні позову заперечує, оскільки позивач дізнався про своє батьківство у 2016 році, а фактичні шлюбні відносини між сторонами були з 2015 по 2018рр після народження дитини, тому відповідно до ч. 2 ст. 129 Сімейного кодексу України позивачем було пропущено термін позовної давності в один рік. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів). З вказаного свідоцтва вбачається, що батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 20.05.2022 року №332/21.1-108 вбачається, що актовий запис №1106 про народження [PERSON] , [INFO] , складено 06.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Запис про батька дитини в актовому записі проведено за заявою про визнання батьківства №57/22.1-53 від 10.06.2021 відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст.126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2015 року перебували у стосунках. Згідно матеріалів справи, що не заперечувалося у судовому засіданні, позивач [PERSON] перебував на роботі за кордоном у Великобританії, та приблизно один раз на два місяці приїжджав до [PERSON] , з якою він у шлюбі не перебував за місцем їх спільного проживання. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] була зареєстрована з 19.01.2016 по 16.08.2016 за адресою: [ADDRESS] (вказане житлове приміщення належить батьку позивача), що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями виконавчого комітету Борщівської міської ради №1280 від 04.11.2020. 12.03.2016 року [PERSON] народила сина [PERSON] (раніше [PERSON] ), відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Запис про батька дитини в актовому записі проведено відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. В 2018 році сторони посварилися та перестали спілкуватися. [PERSON] вважає себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки вони з матір`ю дитини спільно проживали, хрестили дитину та він її забезпечував всім необхідним. Ухвалою від 09 червня 2021 судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] ? 12.07.2021 року на адресу суду повернулися матеріали цивільної справи №466/921/21 з клопотанням експерта про надання письмового дозволу на повне або часткове знищення об`єктів експертизи, скерування осіб для відібрання зразків та оплати рахунку. Ухвалою від 13 серпня 2021 поновлено провадження у справі. 16 серпня 2021 до Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України не прибули [PERSON] , [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою від 08 вересня 2021 судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] ? 19 листопада 2021 на адресу суду повернулися матеріали даної справи з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки 15.11.2021 до Львівського НДЕКЦ МВС прибув [PERSON] , однак [PERSON] з дитиною [PERSON] не прибули, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою від 22 листопада 2021 поновлено провадження у справі. Ухвалою від 25 травня 2022 судом задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи та призначено вказану експертизу у Львівському НДЕКЦ МВС на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] ? 29 серпня 2022 на адресу суду повернулися матеріали даної справи з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи, оскільки 18.08.2022 до Львівського НДЕКЦ МВС прибув [PERSON] , однак [PERSON] з дитиною [PERSON] не прибули, що унеможливило відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою від 31 серпня 2022 поновлено провадження у справі. Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 09.12.2019 року № 279/4361/16-ц було детально описано наслідки ухилення сторони від проведення експертизи, зокрема зазначено, що матір з дитиною ухилилися від проходження експертизи, яка могла б із значним ступенем вірогідності підтвердити, чи спростувати наявність кровного споріднення між батьком та сином, тому суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про визнання відповідної особи батьком відповідної особи (сина). До схожого висновку прийшов Верховний Суд у справі №587/2553/18 від 10.02.2021. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved