Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 14.02.2020 Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 17. Вимоги мотивує тим, що спільне життя не склалося, відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Від неї до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позов не скористався, натомість подав до суду заяву у якій просив надати час для примирення терміном 6 місяців та відкласти розгляд справи. У відповідності\~до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.02.2020 Горішньоплавнівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було зареєстровано шлюб за актовим записом № 17. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, спільне життя не склалося, відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. У п. 2\~ст. 104 СК України\~вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. у п. 3\~ст. 105 СК України\~вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.5\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд зауважує, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019. В позовній заяві позивачка вказала, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Збереження шлюбу є недоцільним.\~\~Також подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Протягом строку з дня відкриття провадження у справі по день судового засідання відповідач мав можливість вживати заходи щодо примирення подружжя. Тому заява про надання строку на примирення є необґрунтованою належними правовими підставами, а отже не підлягає задоволенню. Позивачкою доведено перед судом наявність правових підстав для розірвання шлюбу. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved