Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

У серпні 2022 року ПАТ «УКРГАЗБАНК» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором №2018/ОВР/071-002292 від 11.07.2018 станом на 19.08.2022 року в сумі 31383,87 грн. На обґрунтування своїх вимог Банк зазначив, що відповідач [PERSON] звернувся до АБ «УКРГАЗБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву-Договір №2018/1_С/071-003736 від 11.07.2018 року. Між сторонами було укладено кредитний договір №2018/ОВР/071-002292 від 11.07.2018 на умовах програми кредитування «Універсальна карта «Домовичок» та видано платіжну картку № [NUMBER] . За умовами кредитного договору відповідач отримав ліміт на картковий рахунок у розмірі 19300,00 грн., строком на 12 місяців, та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів. У липні 2019 року кредитний ліміт був збільшений до 24 125,00 грн. Проте, відповідач порушив умови договору і тому станом на 19.08.2022 року має заборгованість в розмірі 31 383,87 грн., яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Просить стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості. Представник позивача Ніценко О.С., в позовній заяві просила суд розгляд справи провести за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від нього до суду не надходило, відзив до суду не подав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 11\~липня \~2018\~року між\~сторонами укладено\~кредитний договір\~№ 2018/ОВР/071-002292\~за умовами\~якого відповідач отримав від позивача кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та зобов`язався його повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, а також зі сплатою комісії та\~інших платежів. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 19.08.2022 року заборгованість складає 31383,87 грн. та складається із: заборгованості по кредиту 22743,16 грн., заборгованості по нарахованих, але не сплачених процентах за користування кредитом 7491,60 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 804,66 грн., суми індексу інфляції простроченої заборгованості по процентам за користування кредитом 146,16 грн., сума 3% річних, нарахованим в порядку ст. 625 ЦК України за несвоєчасну сплату кредиту 168, 24 грн., сума 3% річних, нарахованим в порядку ст. 625 ЦК України за несвоєчасну сплату нарахованих, але не сплачених процентів кредиту 30,05 грн. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором оскільки не здійснював обов`язкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, а також щодо повного повернення кредиту та відсотків по закінченню строку кредитування, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, а також застосування передбаченої договором відповідальності за порушення зобов`язання. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved