Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 21 квітня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №256, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Протягом останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З грудня 2021 року позивач разом з дитиною мешкають окремо від відповідача, спільне господарство не ведеться. Спроби до примирення були, проте вони не дали результату. Тому будь-яке примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Прийняте рішення про розірвання шлюбу є остаточним та відповідає інтересам позивачки. Наразі відповідач залишився в м.Маріуполь і не бажає виїжджати з окупованої території. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Вимоги про стягнення судових витрат з відповідача не заявляє. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач, повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя про виклик до суду, також на номер засобу зв`язку відповідача, який зазначений в позовній заяві, направлялися СМС повідомлення про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 21.04.2007\~рокуЖовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 21.04.2007року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №256\~(а.с.5). Згідно довідки від 27.05.2022 року за №2327-5001661564 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, встановлено, що фактичне місце проживання/перебування [PERSON] , [INFO] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки від 27.05.2022 року за №2327-5001661724 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, встановлено, що фактичне місце проживання/перебування [PERSON] , [INFO] , знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач зазначає, що понесені неї судові витрати зі сплати судового збору заявлятися не будуть.

Outcome: approved