Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

В лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняли позивач, його дружина [PERSON] та сини [PERSON] , [PERSON] , по 1/12 частки кожен. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на 1/12 частку спадкового домоволодіння в порядку спадкування. Представник позивача надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача Боянської сільської\~ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надіслали на адресу суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу у їх відсутності Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги Боянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області № 165 від 01 лютого 2022 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали троє осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] та позивач [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/3 частці домоволодіння. Слід зазначити, що згідно погосподарської книги Боянської сільської ради [PERSON] знявся із обліку у домоволодінні по [ADDRESS] в 1986-1990 роках. В той же час, відповідно до довідки Припрутської сільської ради № 347 від 17 травня 2021 року [PERSON] з 1986 року був зареєстрований у домоволодінні по [ADDRESS] . Аналіз вказаних доказів, дає підстави вважати, що [PERSON] знявся із обліку у домоволодінні по [ADDRESS] в 1986 році та враховуючи, що свою частку з колгоспного двору він не витребував протягом трьохрічного терміну, він втратив її. Таким чином, станом на 01 липня 1990 15 квітня 1991 роки домоволодіння по [ADDRESS] в рівних частках належало членам колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які були зареєстровані та проживали в господарстві. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1920 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Боянській сільській раді Чернівецького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв своєчасно, як спадкоємець за законом 1 черги оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, окрім нього спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] по 1/12 частки кожен, оскільки на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем, а [PERSON] та [PERSON] звернулись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] та рішенням Новоселицького районного суду № 720/787/21 від 06 липня 2021 року. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на 1/12 частку у вказаному домоволодінні в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved