Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді справа за позовом [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивачка просить суд визнати за нею, в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 (одну другу) ідеальну частину квартири [ADDRESS] . На обгрунтування вимог зазначає, що означене спірне майно було придбане під час перебування сторін справи в шлюбу, а отже на майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. Відповідач є титульним власником частини спірного майна, і вважає нерухомість її особистою власністю, а тому лише в судовому порядку позивач за первісним позовом має можливість захистити власне приватне право. В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини: 18 лютого 1984 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Туровській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, що стверджується копією витягу з паспортних даних [PERSON] з відповідною відміткою в графі «сімейний стан». Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які станом на грудень 1996 року проживали разом зі сторонами, своїми батьками, у квартирі [ADDRESS] , що стверджується копією довідки ЖЕК №14 ЖБК м. Тернополя №1075 від грудня 1996 року. За час шлюбу сторонами за їх спільні кошти, в порядку ведення спільного господарства, було повністю виплачено пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] , яка згодом, 20 грудня 1996 року, була оформлена на праві приватної власності за [PERSON] , що також стверджується копією довідки ЖЕК №14 ЖБК м. Тернополя №544 від грудня 1996 року та копією свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру [ADDRESS] , та зареєстровану в Тернопільському БТІ за №27866. Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, яка діяла з 01 січня 1970 року по 31 грудня 2003 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домащнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно з частиною 1 статті 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Нормами 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачено, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Аналогічні норми передбачено і статтями 60, 70, 71 Сімейного кодексу України, чинність якого поширюється на правовідносини, що виникли з 01 січня 2004 року. На підставі вище викладеного, Суд вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] , оскільки набута під час шлюбу спільною працею подружжя та за спільні кошти. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved