Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

11.05.2021 до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 17.12.2010 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який в подальшому рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 752/16359/18 було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо та працює у ТОВ «Книга - плюс». Як зазначає позивач рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28.09.2020 у справі № 752/25767/18 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 05.12.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Однак, за твердженням позивача аліментів на двох дітей вкрай не вистачає. Особливо це відчувається, коли хтось із дітей хворіє або потребує оплати різноманітних гуртків для розвитку їх здібностей, оскільки відповідач фактично не оплатив жодного лікування або гуртка для дітей. У добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дітей, які пов`язані з їх лікуванням у зв`язку з хворобами та придбанням засобів індивідуального захисту, відвідуванням гуртків (математики, роботехніки, малювання, танців, таекван-до, логіки, іноземних мов), придбанням інструментів для розвитку їх здібностей, стільців для попередження захворювань спини і зручного виконання домашнього завдання, а також одягу та взуття. Тому, виходячи з таблиці з розрахунком додаткових витрат, загальна сума додаткових витрат понесена позивачем на двох дітей складає 104 953,59 грн. Проте, на переконання позивача, беручи до уваги те, що додаткові витрати покладаються на батьків у рівних частинах, відповідач повинен сплатити на користь позивача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 52 476,80 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.09.2021 справу №752/11739/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.10.2021 у справі № 752/11739/21 визначено Оболонський районний суд міста Києва для забезпечення розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2021 справу №752/11739/21 передано на розгляд судді Банасько І.М. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08.11.2021 справу №752/11739/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей прийнято до свого провадження суддею Банасько І.М., визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні на 06.12.2021. 03.02.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зокрема просив суд позов задовольнити частково, визнати суму додаткових витрат у розмірі 1824,91 грн (11 824,91 грн - 10 000,00 грн), урахувавши сплачені ним позивачу у 2018 - 2019 роках грошові кошти на дітей, як додаткові витрати у сумі 10 000,00 грн, адвокатські витрати залишити без задоволення, так як вони не відповідають реальним строкам затрат часу і ціні за одну робочу годину. При цьому, у відзиві відповідач також зазначає про те, що твердження позивача відносно того, що він не піклується про дітей та не витрачає на них додаткові кошти не відповідає реальності, у 2018 - 2019 роках ним сплачувалися курси логіки, переводив на картковий рахунок позивача грошові кошти на утримання дітей та вважає, що витрати одного з батьків на відвідування дитиною спортивної секції та дитячого гуртка не відноситься до додаткових витрат. Разом з тим, вказує на те, що на сьогоднішній день він разом із сестрою здійснюють постійний догляд за 82 річною мамою, працює через день, а тому має невелику заробітну плату. Дохід який отримує від додаткової роботи перераховує на дитячі картки, однак позивач відмовляється відповідні картки забрати і передати дітям, які знаходяться під психологічним тиском позивача та її батьків. У додаткових письмових поясненнях від 29.09.2022, які надійшли до суду 13.10.2022 представник позивача з посиланням на практику Верховного Суду надав додадкові обгрунтування в підтвердження заявлених позовних вимог. Розгляд справи з підстав, передбачених законодавством неодноразово відкладався, востаннє на 18.10.2022. 18.10.2022 в судове засідання з`явився відповідач, який підтримав позицію, викладену у попередніх судових засіданнях щодо часткового визнання позовних вимог. В свою чергу, представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про проведення судового засідання без його участі та участі позивача, оскільки через ракетні удари по м. Києву та повітряною тривогою в м. Києві та області прибути на судове засідання вчасно не має можливості. Зважаючи на клопотання представника позивача та з урахуванням думки відповідача, суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності представника позивача. Розглянувши матеріали справи з урахуванням пояснень сторін наданих в ході розгляду справи, дослідивши докази подані в їх обгрунтування, суд встановив такі обставини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як убачається із матеріалів справи, 17.12.2010 між [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №441500 (том 1, а.с.9). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( том 1, а.с. 12- 13). Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №752/16359/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.12.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №441500, розірвано (том 1, а.с. 10-11). Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28.09.2020 у справі №752/25767/18 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 05.12.2018 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (том 1, а.с. 15-19). Згідно довідки № 25/08 від 31.08.2022 слідує, що відповідач - [PERSON] працює у ТОВ «Книга-плюс», з 04.06.2020 за основним місцем роботи та займаю посаду фахівець з ландшафтного дизайну. Посадовий оклад станом на 01.08.2022 становить 6 500,00 грн та заробітна плата за останній рік склала 43 500,00 грн. Відповідно до таблиці з розрахунком додаткових витрат (том 1, а.с. 221) позивач у перелік особисто понесених нею додаткових витрат на дітей у загальному розмірі 104 953,59 грн, з яких 52 476,80 грн заявлено до стягнення з відповідача, включає: -Відвідування дитиною [PERSON] гуртка логіки - загальна сума витрат 3 675,00 грн, на підтвердження надано дублікати квитанцій (том 1, а.с. 96 - 108); гуртка з англійської мови - загальна сума витрат 1000,00 грн, на підтвердження надано квитанції (том 1, а.с. 109 - 112), довідку № 07-16/114 від 16.06.2022 про відвідування [PERSON] з 01.09.2018 по 23.02.2022 гуртків ТО «Тандем Скул», які працювали на базі гімназії №179 м. Києва, яка як було зазначено у судових засіданнях представником позивача стосується саме відвідування гуртків з логіки та іноземної мови; занять з французької мови - загальна сума витрат 5 402,09 грн, на підтвердження надано дублікати квитанцій (том 1, а.с. 125 - 148), копію диплома переможниці за 2-ге місце у Всеукраїнській олімпіаді «Всеосвіта Весна - 2021» (французька мова); занять з таеквон-до та екіпіровка - загальна сума витрат 3 598,00 грн, на підтвердження надано фотокопію, дублікати квитанцій (том 1, а.с. 89-92, а.с.94); занять з танців - загальна сума витрат 220,00 грн, на підтвердження надано фотокопію, дублікати квитанцій (том 1, а.с. 93, а.с.95); -придбання книг, робочих зошитів для занять з іноземної мови та логіки - загальна сума витрат 1 237,72 грн, на підтвердження надано платіжні документи (том 1, а.с. 149-155); -Відвідування дитиною [PERSON] занять з роботехніки - загальна сума витрат 1 870,00 грн, на підтвердження надано фотокопію, платіжні документи (том 1, а.с. 65 - 67, а.с. 75); занять з математики - загальна сума витрат 2 700,00 грн, на підтвердження надано дублікати квитанцій, сертифікат учасника міжнародного математичного конкурсу «Кенгуру 2019», диплом 2-го ступеня переможець 6-ї Всеукраїнської інтернет - олімпіади «На Урок» з математики від 27.05.2020, сертифікат про участь у 7-ій Всеукраїнській інтернет - олімпіаді «На Урок» з математики від 25.11.2020, сертифікат про участь 8-ій Всеукраїнській інтернет - олімпіаді «На Урок» з математики від 03.03.2021 (том 1, а.с.68 - 74, 164 - 167); занять з англійської мови - загальна сума витрат 1 959,76 грн, на підтвердження надано дублікати квитанцій, диплом 3-го ступеня переможець 6-ї Всеукраїнської інтернет - олімпіади «На Урок» з англійської мови (том 1, а.с. 113 - 124, 168); матеріали для малювання - загальна сума витрат 4 367,76 грн, на підтвердження надано фотокопії, платіжні документи (том 1, а.с. 76 - 88); -Витрати на взуття - загальна сума витрат 25 705,74 грн, витрати на одяг - загальна сума витрат 18 499,72 грн, на підтвердження зазначених витрат надано фотокопії та платіжні документи (том 1, а.с. 175 - 218); -Витрати на велосипед - загальна сума витрат 4 800,00 грн, що підтверджується платіжним документом, фотокопіями (том 1, а.с. 157 - 159); витрати на стільці - загальна сума витрат 6 667,00 грн, що підтверджується платіжними документами (том 1, а.с.219 - 220); витрати на м`яч - загальна сума витрат 300,00 грн, що підтверджується дублікатом квитанції (том 1, а.с.156); -Витрати на медичні маски, антисептики - загальна сума витрат 1 862,50 грн; витрати на устілки для взуття [PERSON] - загальна сума витрат 1 455,00 грн; витрати на аналізи дитини [PERSON] - загальна сума витрат 960,00 грн; витрати на придбання бандажу - загальна сума витрат 497,00 грн; витрати на лікування хвороби Шляхтера у дитини [PERSON] - загальна сума витрат 481,70 грн; витрати на ліки - загальна сума витрат 5 624,60 грн; витрати на стоматолігію - загальна сума витрат 12 070,00 грн. На підтвердження зазначених витрат надано консультаційні висновки спеціаліста від 07.03.2019, 17.04.2019, виписки із медичної картки хворого [PERSON] від 2012 року, від 2014 року, 2015 року, від 2018 року, медичні довідки на дітей, діагноз ГРВІ від 17.04.2019, від 25.02.2021, від 21.09.2020, від 23.09.2020, від 20.11.2020, медичну довідку [PERSON] хвороба Шляхтера від 15.02.2021, акти виконаних робіт за стоматологічні послуги надані [PERSON] та [PERSON] , платіжні документи (том 1, а.с. 20 - 64). Згідно пояснень позивача наданих у судовому засіданні 18.02.2022 додаткові витрати заявлено до стягнення за період з вересня 2018 року по квітень 2021 року. Встановивши вищевикладені обставини, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до наступних правових висновків. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Відповідно до вимог Закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зазначено, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати, тобто надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Додаткові витрати заявляються у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини або які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Виходячи зі змісту положень статті 185 СК України можна дійти висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов та їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тобто, заявляючи разові, періодичні або постійні витрати, необхідно надати суду докази усієї суми витрат та їх необхідність, тобто, якщо це витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, то суду необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини, підтвердити витрати, пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь або інструментів та вказати періодичність їх придбання. Або ж якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд надавши оцінку переліку витрат, заявлених позивачем до стягнення з точки зору належності їх до додаткових витрат у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України та доведеності їх сукупністю доказів дійшов висновку, що до додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, які підлягають задоволенню та стягненню з відповідача слід віднести: витрати на відвідування дитиною [PERSON] гуртка логіки; занять з англійської мови; французької мови; витрати на придбання книг, робочих зошитів для занять з іноземної мови та логіки; відвідування дитиною [PERSON] занять з математики; занять з англійської мови; витрати на устілки для взуття [PERSON] ; витрати на аналізи дитини [PERSON] ; витрати на придбання бандажу; витрати на лікування хвороби Шляхтера у дитини [PERSON] ; витрати на стоматологічні послуги надані дітям, які у загальному розмірі складають 31 438,27 грн. На переконання суду докази якими підтверджуються додаткові витрати на відвідування гуртка логіки, занять з іноземних мов, математики, придбання книг, робочих зошитів для занять з іноземної мови та логіки (платіжні документи, довідка про відвідування гуртка, сертифікати, дипломи участі в олімпіадах з математики, іноземних мов) указують на наявність у дітей особливих здібностей, хисту, їх участь у наукових, мовних олімпіадах свідчить про схильність та бажання відповідні здібності розвивати. В свою чергу, докази якими підтверджуються додаткові витрати на устілки для взуття [PERSON] ; витрати на аналізи дитини [PERSON] ; витрати на придбання бандажу; витрати на лікування хвороби Шляхтера у дитини [PERSON] ; витрати на стоматологічні послуги (платіжні документи, акти виконаних робіт, консультаційні висновки спеціалістів з рекомендаціями) указують на відповідний стан здоров`я дитини, викликаний особливістю захворювання, що потребує лікування (профілактики). Разом з тим, у судовому засіданні 27.09.2022 відповідач не заперечив щодо задоволення додаткових витрат на відвідування дитиною [PERSON] занять з логіки, французької мови, придбання книг, робочих зошитів для занять з іноземної мови та логіки, а також додаткових витрат на аналізи дитини [PERSON] , витрати на придбання йому бандажу, на лікування хвороби Шляхтера у дитини [PERSON] . Визнання позову в цій частині приймається судом. Відтак, зважаючи на те, що додаткові витрати покладаються на батьків у рівних частинах, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 15 719,13 грн (31 438,27 грн /2). Щодо решти переліку витрат, заявлених позивачем до стягнення з відповідача в якості додаткових, таких як: витрати на відвідування дитиною [PERSON] занять з таеквон-до та екіпіровка; занять з танців; відвідування дитиною [PERSON] занять з роботехніки; витрати на придбання матеріалів для малювання [PERSON] ; взуття, одягу, велосипеду, стільців, м`ячів, медичних масок, антисептиків для дітей, витрати на лікування дітей, суд відноситься критично та не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ці витрати є саме додатковими, виходячи зі змісту приписів ст. 185 Сімейного кодексу України та викликані особливими обставинами. Зокрема, докази надані на підтвердження витрат на придбання дітям взуття, одягу, велосипеду, стільців, м`яча (платіжні документи, фотокопії) указують на понесення позивачем витрат не пов`язаних жодним чином з особливими обставинами, а є витратами, зумовлені потребами для забезпечення нормальних умов життя дітей, їх дозвілля та відпочинку. Разом з тим, докази надані позивачем на підтвердження витрат на відвідування дитиною [PERSON] занять з таеквон-до та екіпіровка; занять з танців; відвідування дитиною [PERSON] занять з роботехніки; витрати на придбання матеріалів для малювання [PERSON] обмежуються виключно платіжними документами та фотокопіями, з яких не убачається, що [PERSON] володіє особливими здібностями в таеквон-до, танцях, розвиває їх, а [PERSON] має особливі здібності з роботехніки, малювання, систематично відвідують такі заняття, внаслідок чого розвивають свої здібності, беруть участь у конкурсах, змаганнях. Суд вважає, що відповідні витрати позивача свідчать про спосіб організації дозвілля дітей, а не про наявність у них особливих здібностей. Окрім того, з окремих платіжних документів наданих на підтвердження, наприклад танців, придбання матеріалів для малювання [PERSON] не можливо установити, що це витрати понесені саме позивачем і на потреби дітей. Незважаючи на те, що відповідач у судовому засіданні 27.09.2022 визнав додаткові витрати на м`яч та на придбання матеріалів для малювання, суд не приймає таке визнання, оскільки судом було установлено, що зазначені витрати не є додатковими та не пов`язані з особливими обставинами. Водночас, суд також критично відноситься до заявлених позивачем витрат на медичні маски, антисептики, оскільки докази надані в їх обгрунтування не доводять, що останні викликані особливими обставинами та відповідні витрати були понесені саме на дітей. При цьому, докази надані на підтвердження витрат на лікування дітей, а саме медичні довідки, видані на дитину [PERSON] , діагноз ГРВІ від 17.04.2019, від 21.09.2020, від 20.11.2020, від 25.02.2021 та на дитину [PERSON] , діагноз ГРВІ від 23.09.2020 не містять і до них не додано рекомендацій (рецептів) лікарів з переліком призначених ліків для лікування, а тому встановити, що ліки, інші медичні препарати зазначені у чеках, інших платіжних документах, які надані на підтвердження указаних витрат дійсно придбавались позивачем саме на лікування дітей не можливо. Тому, останні також розцінюються судом критично. Окрім того, суд не приймає до уваги квитанції на загальну суму 10 000,00 грн (по 2000,00 грн за період з вересня 2018 року по січень 2019 року) надані відповідачем в якості доказів перерахування ним грошових коштів на додаткові витрати на дітей, оскільки з останніх не убачається, що відповідні кошти перераховувались саме на додаткові витрати на дітей та зі змісту заяви [PERSON] від 15.02.2021 (том 2, а.с. 27), адресованої державному виконавцю слідує, що відповідач просив врахувати вказані кошти в розрахунок його заборгованості по аліментам. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у розмірі 15 719,13 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 962,00 грн. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У позовній заяві позивачем було зазначено, що орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які остання очікує понести складають 13 500,00 грн. В ході розгляду справи з урахуванням поданих представником позивача клопотань про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу від 12.02.2022 та від 29.09.2022, розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу склав 14 962,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Надання позивачу послуг з правової допомоги у справі № 752/11739/21 підтверджується договором № 116/18 про надання правової (правничої) допомоги від 03.08.2018, укладений між адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери», в особі керуючого партнера Валька Ігоря Вікторовича та [PERSON] , невід`ємною частиною якого є додаток до Договору, в якому визначено вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати; Додатковою угодою № 1 від 31.10.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.08.2018 № 116/18; Додатковою угодою № 2 від 30.10.2020 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.08.2018 № 116/18; Додатковою угодою № 3 від 04.10.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.08.2018 № 116/18. Окрім того, як убачається з наявних у справі документів в ході розгляду справи позивачу було надано наступні послуги з професійної правничої допомоги: -вивчення документів про додаткові витрати на дітей та підготовка позову про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , вартість послуги 6 750,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 31.03.2021 № 19; меморіальним ордером № 120339348 від 01.04.2021; -доповнення позову про стягнення додаткових витрат у справі № 752/11739/21, вартість послуги 675,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 31.05.2021 № 23; меморіальним ордером № 138337912 від 10.06.2021; -представництво у Оболонському районному суді міста Києва у справі №752/11739/21 (підготовка клопотання про стягнення правничої допомоги), вартість послуги 675,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 28.02.2022 № 32; меморіальним ордером № 320265525 від 26.03.2022; -представництво у Оболонському районному суді міста Києва у справі №752/11739/21 13.06.2022, вартість послуги 675,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 30.06.2022 № 33; меморіальним ордером № 345383309 від 01.07.2022; -підготовка клопотання про долучення доказів до Оболонського районного суду міста Києва у справі № 752/11739/21 18.06.2022, вартість послуги 450,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 30.06.2022 № 33; меморіальним ордером №345383309 від 01.07.2022; -представництво у Оболонському районному суді міста Києва у справі №752/11739/21 08.07.2022 (ознайомлення з матеріалами справи), вартість послуги 675,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 31.07.2022 № 34; підсумковою випискою № 353853812 від 01.08.2022; -представництво у Оболонському районному суді міста Києва у справі №752/11739/21 22.08.2022 (підготовка клопотання про актуальні дані позивача), вартість послуги 337,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 31.08.2022 № 35; підсумковою випискою № 367112130 від 16.09.2022; -представництво у Оболонському районному суді міста Києва у справі №752/11739/21 01.09.2022, вартість послуги 2 250,00 грн, 27.09.2022, вартість послуги 1 800,00 грн, аванс за представництво у суді 18.10.2022 у справі № 752/11739/21, вартість послуги 675,00 грн, що підтверджується Актом - рахунком прийому - передачі послуг від 28.09.2022 № 36; платіжним дорученням № 371083896 від 29.09.2022. Однак, зважаючи на те, що 18.10.2022 адвокат Валько І.В. правом участі у судовому засіданні у даній справі не скористався, послуга за представництво у Оболонському районному суді міста Києва 18.10.2022 у справі № 752/11739/21 у розмірі 675,00 грн вважається такою, що не була надана. Тому, загальний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу у справі №752/11739/21 з урахуванням встановленої обставини складає 14 287,00 грн та є доведеним належними доказами. У письмових запереченнях від 17.02.2022 відповідач просив суд відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу, а у клопотанні від 18.10.2022 заперечив проти стягнення витрат на правову допомогу, вказавши про зменшення розміру витрат на суму 4 387,00 грн, а у випадку відмови у задоволенні позову, витрати на правову допомогу залишити без задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позов у справі задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 279,59 грн (15 719,13 грн * 14 287,00 грн/52 476,80 грн). У задоволенні решти витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача до державного бюджету слід стягнути судовий збір у розмірі 271,99 грн (15 719,13 грн * 908,00 грн/52 476,80 грн).

Outcome: partial