Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «Тас», третя особа: [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, в якому просить стягнути з ПАТ «СГ «Тас» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 76 981, 33 грн. та вирішити питання судових витрат. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що власником автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] 14.04.2021 року АТ «СГ «Тас» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування власників транспортних засобів згідно якого було застраховано автомобіль «Renault Megane». 11.05.2021 року між ПАТ «СГ «Тас» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування транспортного засобу автомобіля «Renault Megane» - «Повний авто захист», програма «Легке каско» та «Дорожній амулет». 30.06.2021 року під час керування автомобілем водієм [PERSON] , «Renault Megane» трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої «Renault Megane» отримав механічні пошкодження. [PERSON] в своїй заяві про настання події, до відповідача вказав, що автомобіль застрахований за договром добровільного страхування «Автокаско». Щодо даної події складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлено на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. Згідно постанови від 05.08.2021 року справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] направлено до органу досудовго розслідування Голосіївського Управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві. 05.07.2021 року позивачем та відповідачем складено акт огляду транспортного засобу. Аварійним комісаром [PERSON] 07.07.2021 року складено ремонтну калькуляцію, із якої вбачається, що сума калькуляції складає 76 981, 33 грн. 08.08.2021 року позивачем подано заяву про виплату страхового відшкодування, згідно якої остання просила виплатити страхове відшкодування на банківський рахунок та погодили розмір ремонтної калькуляції - 76 981, 33 грн. 10.09.2021 року представник позивача додатково звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно відповіді ПАТ «СГ «Тас» від 20.09.2021 року, останні підтверидили зазначені вище обставини, та повідомили підставу відмови у виплаті страхового відшкодування: на момент ДТП, що мала місце 30.06.2021 року, другий платіж за договором в сумі 1550, 00 грн. сплачено не було. Згідно заяви представника позивача до ПАТ «СГ «Тас» від 20.09.2021 року, на спростування твердження відповідача щодо невнесення страхової винагороди, надано 2 квитанції про оплату страхової винагороди. Отримавши первинні документи про оплату страхової винагороди ПАТ «СГ «Тас» зазначило у відповіді на заяву від 29.09.2021 року , що договір не діяв, оскільки позивачем не внесено другий платіж страхової премії в строк визначений договором, а саме протягом 60 днів з дня укладання полісу ОСЦПВ, а платіж здійснено 14.06.2021 року, тобто на 61 день. В заперечення на цю відповідь представником позивача направлено листа, яким зазначено, що відповідно ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної події, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.У відповідь на даний лист, ПАТ «СГ «Тас» повідомило, що договір був припинений, оскільки позивачем не внесено другий платіж страхової премії в строк визначений договором. Таким чином, між позивачем та відповідачем виник спір щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 76 981, 33 грн., за нанесі збитки автомобілю «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] в ДТП, що мало місце 30.06.2021 року, який зводиться до того, що страхова компанія відмовляє страхового відшкодування на підставі не своєчасної оплати страхової винагороди. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження у повідомленням (викликом) сторін. 22.08.2022 року згідно розпорядження № 440 здійснено повторний авторозподіл справи, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Коваль О.А. 22.08.2022 року справу передано судді Журибеда О.М. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.08.2022 року позовну заяву прийнято до провадження судді Журибеда О.М. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.14). 14.04.2021 року між АТ «СГ «Тас» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідвальності власників наземних трансопртних засобів, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується полісом № АТ/0565316 (а.с. 15). 11.05.2021 року між ПАТ «СГ «Тас» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування транспортног засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] (а.с.16) Згідно п. 21.1.3 договору добровільного комплексного страхування, опція «1+2+3» страхування за страховими ризиками «ДТП з вини», «ДТП без вини» («Пряме врегулювання») та «Викрадення». За даною опцією не можуть бути застраховваними ТЗ, що не зареєстровані підрозділами МВС України (знаходяться на іноземних знаках). Увипдаку якщо до такого ТЗ вказано`Так» по відношенню до Опції «1+2+3», застрахованою вважається Опція «1+2». П. 21.6.1. договору добровільного комплексного страхування, страховий ризик «ДТП з вини» - зіткнення ТЗ з іншими механічними трансопртними засобами в результаті якого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована полісом ОСЦПВ, який укладеного щодо цього ТЗ та реквізити якого визначені в частині 1 договору. П. 21.6.2. передбачено, що страховий ризик «ДТП без вини» - зіткнення ТЗ з іншим механічними транспортними засобами, при якому відсутня повністю вина при ДТП особи, яка керувала ТЗ під час цього зіткнення. Згідно п. 21.7. договору добровільного комплексного страхування, страховим випадком за цим договором є, зокрема, настяння збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням або знищенням ТЗ внаслідок натсання страхового ризику «ДТП з вини» або «ДТП без вини» («Пряме вругулювання») за відповідною опцією. Страхова сума згідно п. 2 дговору добровільного комплексного страхування - 130 000, 00 грн. Судом встановлено, що 30.06.2021 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СГ «Тас» із заявою про настання 30.06.2021 року о 18 год. 25 хв. події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 19). 05.07.2021 року [PERSON] складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 20-21). З ремонтної калькуляції № 18148_35 від 07.07.2021 року складеної аварійним комісаром [PERSON] , вбачається, що загальна вартість ремонту автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] складає 76 981, 33 грн. (а.с. 22-25). 08.07.2021 року позивачем [PERSON] подано заяву до ПАТ «СГ «Тас» про виплату страхового відшкодування за страховим випдком, що стався 30.06.2021 року з автомобілем «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 26). Згідно з п. 21.11.1.2. договору добровільного комплексного страхування розмір страхового відшкодування розраховується страховиком, виходячи з суми завданого внаслідок настання страхового випадку розміру матеріального збитку. Відповідно до п.п. 21.11.1.3, 21.11.1.3.1. договору добровільного комплексного страхування розмір матеріального збитку при пошкодженні ТЗ визначається згідно з калькуляцією вартості відновлювального ремонту, що складена страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення, або згідно з актом товарознавчого дослідження (за вибором страховика). 10.09.2021 року представник позивача - адвокат Переверзєв О.О. звернувся з адвокатським запитом до ПАТ «СГ «Тас», в якому просить: - надати належним чином засвідчену копію страхової справи за договором добровільного комплексного страхування тз «повний захист» від 11.05.2021 року, в тому числі договір добровільного комплексного страхування ИЗ, висновок суб`єкта оцінювання про розмір збитків завданих ДТП автомобілю «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] ; - повідомити підстави відмови у виплаті [PERSON] збитків (а.с. 27). З листа ПАТ «СГ «Тас» від 20.09.2021 року № 02802/0121 вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, 2-й платіж за договором в сумі 1550 грн. сплачено не було. На підставі вищевикладеного, на момент події, що мала місце 30.06.2021 року за участю автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , договір FO-00975511 від 14.04.2021 не діяв, у зв`язку з цим ПАТ АТ «Тас» було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування (а.с. 28-29). Як вбачається з дубліката квитанції № 0.0.2120202518.1 від 05.12.2021 року відпривник [PERSON] оплатив на рахунок ПрАТ «СГ «Тас» за договором № 00975511 від 11.05.2021 року суму 1550, 00 грн. (а.с. 17). Згідно дубліката квитанції № 0.0.2160504140.1 від 14.06.2021 року відправник [PERSON] на рахунок ПАТ «Сг «Тас» перерахував суму коштів в розмірі 1550, 00 грн. за договором № 00975511 від 11.05.2021 року (а.с. 18). Згідно заяви адвоката Переверзєва О.О. від 20.09.2021 року на адресу ПАТ «СГ «Тас» направлено квитанції про оплату за договором від 11.05.2021 кожної по 1550, 00 грн. (а.с.31). З листа ПАТ «СГ «Тас» від 29.09.2021 року вбачається, що відповідно до наданої квитанції, оплата другого платежу була здійснена 14.06.2021 року о 13 год. 40 хв., тобто оплата проведена на 61 день від дати укладання полісу ОСЦПВ, у зв`язку з цим, подія що мала місце 30.06.2021 року за участю автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , договір FO-00975511 від 14.04.2021 року не діяв, так як дата другої частини платежу була проведена невчасно. Нормативне врегулювання правовідносин у сфері добровільного страхування автомобільного транспорту визначено Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування». Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Статтею 8 Закону України «Про страхування», визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. У свою чергу, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У даному випадку, ст. 20 Закону України «Про страхування» визначені обов`язки страховика. Так, зокрема, страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Аналогічні правові норми встановлені статтями 979, 982, 988 ЦК України. Таким чином, з огляду на приписи Закону України «Про страхування» та положення Глави 67 Цивільного кодексу України, призначення страхування - це страховий захист страхувальника, матеріальна складова якого проявляється в разі настання страхового випадку. У правовідносинах страхування, закон сприяє захисту інтересів страхувальника та зобов`язує страховика вчиняти дії щодо сприяння страхувальнику у отриманні страхового відшкодування (надати страхувальнику консультації з питань отримання страхового відшкодування, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк). При цьому, підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановленні статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України "Про страхування", згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Також договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Аналізуючи зазначені приписи закону, суд приходить до висновку що відмова у виплаті страхового відшкодування може бути здійснена лише в межах, визначених законом або договором, за умови дії страхувальника в порядку визначеному законом або договором. Згідно п. 12.1 Розділу 12 договору добровільного комплексного страхування, строк дій цього договору відповідає строку дії поліса ОСЦПВ, який зазначений в частині 1 договору, але в будь-якому разі дата початку дії цього договору- не раніше 00 год. 00 хв. дати, наступної за датою надходження 100% страхової премії (50% страхової премії у випадку оплати премії частинами) на рахунок страховика. Відповідно до п.п. 18.2.6. , 18.2. договору добровільного комплексного страхування, дія договору припиняється за згодою сторін, а також у разі несплати страхувальником страхової премії у встановлені цим договором строки та у визначених розмірах. При цьому дія цього договору припиняється з 00:00 годин дня, що йде за днем, зазначеним як строк внесення чергової чистини страхової премії. Якщо чергова частина страхової премії за цим договором оплачена пізніше від дати, вказаної як строк внесення чергової частини страхової премії, то так оплачена частина страхової премії підлагає поверненню в повному розмірі страхувальнику відповідно до поданої ним письомвої заяви. Так, із листа 21.10.2021 року № 03108-1/0121 ПАТ «СГ «Тас» вбачається, що позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент події, що мала місце 30.06.2021 року за участю автомобіля «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , договір FO-00975511 від 14.04.2021 року не діяв, так як оплата другої частини платежу була проведена невчасно, тому, що відповідно до поліса ОСЦПВ №АТ 565316 від 14.04.2021 року строк дії поліса з 00 год. 00 хв. 21.04.2021 до 00 год. 00 хв. 20.04.2022 року. Тобто, 14.04.2021 року - 1 календарний день, 15.04.2021 року - 2й календарний день, 16.04.2021 року - й календарний день і т.д., останній календарний день для проплати по договору був 12.06.2021 року (60 календарний день). Строк внесення другої частини страхової премії за договором - 12.06.2021 року. Відповідно до квитанції, оплата другого платежу була здійснена 14.06.2021 року о 17:13:00 год., тобто оплата проведена пізніше, аніж протягом 60 календарних днів від дати укладання полісу ОСЦПВ. Відповідно ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, дне закінчення строку є перший за ним робочий день. Між тим, судом було встановлено, що [PERSON] 14.06.2021 року о 17 год. 30 хв. було сплачено на рахунок ПАТ «СГ «Тас» суму страхової премії в розмірі 1550, 00 грн. за договором № 00975511 від 11.05.2021 року. З огляду на те, що відповідачем визнається та не спростовується факт звернення позивача за отриманням страхового відшкодування, відсутності перешкод зі сторони позивача відповідачу щодо отримання інформації про страховий випадок, суд приходить до висновку про безпідставність відмови у виплаті страхового відшкодування з підстав, що викладені у листах-відмовах: - від 20.09.2021 року № 02802-0121, 29.09.2021 року № 0121 та 21.10.2021 року №03108-1/0121, оскільки позивачем сплачено другу частину страхової премії в перший робочий день з дня закінчення строку внесення оплати, а саме 14.06.2021 року. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ (Висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, висловлені у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 910/9396/17, у пунктах 4.36-4.37 постанови від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17 ) Позивачем не надано доказів про фактичне здійснення ремонту автомобіля. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 76 981, 33 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору, які підлягають до стягнення з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог судом. Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача [PERSON] представляв адвокат Переверзєв О.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 10.09.2021 року. Згідно вказаного договору вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить 10 000, 00 грн. Відповідн до акта прийняття-передачі наданих послуг судових витрат від 08.11.2021 року загальна сума послуг адвоката становить 10 000, 00 грн. Згідно прибуткового касового оредара від 08.11.2021 року АО Рябінін, Переверзаєв та партнери сума за договором №б/н від 10.09.2021 року становить 10 000, 00 грн. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved