Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

У квітні 2021 року Святошинський районним судом м. Києва була отримана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Як підставу своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що 22 серпня 1992 року уклала шлюб із відповідачем, 18 квітня 2018 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Під час шлюбу між позивачем та відповідачем було набуте майно, яке позивачка просить визнати спільною сумісною власністю та здійснити його поділ, визнавши за [PERSON] право власності на Ѕ частину: - Квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа - 42 кв.м, житлова площа - 27.6 кв.м (договір купівлі-продажу від 16.11.2011, реєстраційний номер майна 34872630); - 1/5 частина нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 134.2 кв.м, (договір купівлі-продажу від 12.12.2011, реєстраційний номер майна 155828), загальна вартість нерухомого майна 20 130 грн. 00 коп.; - 1/3 частина нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 200.3 кв.м, (договір купівлі-продажу від 08.04.2011, реєстраційний номер майна 31607798), загальна вартість нерухомого майна 20 912 грн. 06 коп.; - Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 65.6 кв.м (рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2005, № 2/3334/05), загальна вартість нерухомого майна 19 042 гри. 00 коп.; - Гараж, що розташовується за адресою: Донецька обл., Волноваський район, с. Широкине, човновий кооператив «Хвиля», гараж № [NUMBER] , загальна площа 85.5 кв.м (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29703952 від 23.05.2016 10:01:03, приватний нотаріус Баранов Микола Степанович, Бахмутський міський нотаріальний округ, Донецька обл.); - 1/2 Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1410300000:00:016:0381, загальна площа 0.0711 га (договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2014, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 245646514103); - ?Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 147.7 кв.м (свідоцтво про право власності від 16.09.2010, серія і номер [NUMBER], видавник Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Донецької області); - 1/2 Комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 03.08.2012), реєстраційний номер майна 37418771; - ?Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1410300000:00:026:0363, загальна площа 0.0753 га (державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.08.2010, серія і номер 011014700101, видавник Артемівська міська рада Донецької області, відділ Держкомзему у м. Артемівську Донецької області); - Автомобіль марки KOGEL 2001 року випуску, дата реєстрації 01.03.2017 р.; - Автомобіль марки ВАЗ 2007 року випуску, дата реєстрації 27.04.2017 р.; - Внесок до статутного капіталу ТОВ «Укрпродукт», код ЄДРПОУ 31226305 в розмірі 5900 грн.; - Внесок до статутного капіталу ТОВ «Бахмут Сіль», код ЄДРПОУ 39476556 в розмірі 750 грн.; - Внесок до статутного капіталу ТОВ «Тех-Поставка», код ЄДРПОУ 37868933 в розмірі 536 грн. 50 коп.; - внесок до статутного капіталу ТОВ «Будінвестінжиніринг», код ЄДРПОУ 35137832 в розмірі 14 000 грн. Позивачка зазначає, що відповідач чинить перешкоди щодо користування спільним майном, у зв?язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 року справу передано на розгляд головуючому судді Горбенко Наталії Олександрівни. 23 квітня 2021 року Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. 20 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача - адвоката Гуревича Р.Г., в якій він просив залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) та продовжити відповідачу строк на подання відзиву або зустрічного позову на 15 днів з дня вручення або надіслання електронною поштою йому або його представнику ухвали щодо вирішення питання про залучення чи відмови у залученні до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON] . 04 жовтня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача щодо залишення позовної заяви без руху для надання доказів щодо розміру вартості спірного майна та ціни позову. 15 лютого 2022 року від представника позивача [PERSON] -адвоката Криворучко Л.С. надійшли пояснення на заяву представника відповідача, щодо долучення в якості третьої особи [PERSON] , в яких остання заперечувала та позивач просила залишити без розгляду позовну вимогу щодо майна, подарованого [PERSON] . У відкритому судовому засіданні в залі суду Святошинського районного суду м. Києва протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача про залишення без розгляду клопотання про залучення третьої особи. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2022 року клопотання представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду задоволено. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя у частині визнання за Позивачем права власності та поділу: - ?Будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 147.7 кв.м (свідоцтво про право власності від 16.09.2010, серія і номер [NUMBER], видавник Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Донецької області); - ?Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1410300000:00:026:0363, загальна площа 0.0753 га (державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.08.2010, серія і номер 011014700101, видавник Артемівська міська рада Донецької області, відділ Держкомзему у м. Артемівську Донецької області) залишено без розгляду. 23 червня 2022 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 10.10.2022 року Представник позивача Криворучко Л.С. через канцелярію суду подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 10.11.2022 року Представником позивача Криворучко Л.С. до суду було подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Криворучко Л.С. просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, заслухавши думку представника позивача, повно і всебічно з?ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши у судовому засіданні докази, на які посилаються сторони, у відповідності до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 серпня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції в Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1467. 18 квітня 2018 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/12917/17 зазначений шлюб розірвано. За час шлюбу було набуте майно, на підтвердження чого позивачкою були надані Інформаційний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єктів від 12.04.2021 року. [PERSON] вказує, що на сьогоднішній день позивач та відповідач проживають окремо, відповідач чинить перешкоди щодо користування спільним майном, через що виникла необхідність у поділі спільного майна. Відповідно до ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 60 Сімейного кодексу України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя у судовому порядку у разі оспорювання ним поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Стаття 69 СК України зазначає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (частина перша статті 71 СК України). Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати: обсяг спільно нажитого майна, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, щодо заявленого клопотання представником позивача про долучення доказів до матеріалів справи, то суд до уваги дані докази не бере, оскільки вони подані з порушенням ч.2 ст. 83 ЦПК України. Так, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: -доказ, який не може бути подано; -причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; -докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Однак представником позивача всупереч даних вимог не було зазначено причини, з яких докази не можуть бути подані у зазначений строк. Досліджуючи докази, подані позивачкою на підставу своїх позовних вимог, суд доходить висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] щодо визнання майна спільною сумісною власністю та його поділу щодо: 1) Будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 65.6 кв.м (рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2005, № 2/3334/05), загальна вартість нерухомого майна 19 042 гри. 00 коп. 2) Автомобіль марки KOGEL 2001 року випуску, дата реєстрації 01.03.2017 р.; 3) Автомобіль марки ВАЗ 2007 року випуску, дата реєстрації 27.04.2017 р.; 4) Внесок до статутного капіталу ТОВ «Укрпродукт», код ЄДРПОУ 31226305 в розмірі 5900 грн.; 5) Внесок до статутного капіталу ТОВ «Бахмут Сіль», код ЄДРПОУ 39476556 в розмірі 750 грн.; 6) Внесок до статутного капіталу ТОВ «Тех-Поставка», код ЄДРПОУ 37868933 в розмірі 536 грн. 50 коп.; 7) внесок до статутного капіталу ТОВ «Будінвестінжиніринг», код ЄДРПОУ 35137832 в розмірі 14 000 грн. Даний висновок зроблений зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів підтвердження набуття даного майна у власність у період перебування позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі, що є необхідним доказом для визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, а також недоведення права власності відповідача на дане майно (оскільки в позовній заяві [PERSON] зазначила, що право власності на набуте майно було оформлено виключно на [PERSON] ). Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд діє на засадах диспозитивності цивільного судочинства, що проявляється, зокрема, у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Враховуючи зазначене, позивачка мала б самостійно надати суду докази набуття вказаного майна у період шлюбу у власність. Суд не бере до уваги прохання позивачки у позовній заяві щодо витребування «правовстановлюючих документів на інше майно» у відповідача, оскільки заява про витребування доказів має подаватися окремим процесуальним документом із зазначенням: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, з додержанням вимог статті 83, 84 ЦПК України. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Зазначених вимог ЦПК України Позивачем здійснено не було. Позовні вимоги щодо: Будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 147.7 кв.м (свідоцтво про право власності від 16.09.2010, серія і номер [NUMBER], видавник Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради Донецької області) та ?Земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1410300000:00:026:0363, загальна площа 0.0753 га (державний акт на право власності на земельну ділянку від 09.08.2010, серія і номер 011014700101, видавник Артемівська міська рада Донецької області, відділ Держкомзему у м. Артемівську Донецької області) суд не розглядає, зважаючи на постановлення ухвали від 23.06.2022 року Святошинським районним судом м. Києва про залишення їх без розгляду. Суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] щодо визнання майна спільною сумісною власністю та його поділу щодо майна: 1) Квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа - 42 кв.м, житлова площа - 27.6 кв.м (договір купівлі-продажу від 16.11.2011, реєстраційний номер майна 34872630); 2) 1/5 частина нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 134.2 кв.м, (договір купівлі-продажу від 12.12.2011, реєстраційний номер майна 155828), загальна вартість нерухомого майна 20 130 грн. 00 коп.; 3) 1/3 частина нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа 200.3 кв.м, (договір купівлі-продажу від 08.04.2011, реєстраційний номер майна 31607798), загальна вартість нерухомого майна 20 912 грн. 06 коп.; 4) Гараж, що розташовується за адресою: Донецька обл., Волноваський район, с. Широкине, човновий кооператив «Хвиля», гараж № [NUMBER] , загальна площа 85.5 кв.м (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29703952 від 23.05.2016 10:01:03, приватний нотаріус Баранов Микола Степанович, Бахмутський міський нотаріальний округ, Донецька обл.); 5) 1/2 Земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1410300000:00:016:0381, загальна площа 0.0711 га (договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19.06.2014, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 245646514103); 6) 1/2 Комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (договір купівлі-продажу від 03.08.2012), реєстраційний номер майна 37418771. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу. Суд не розглядає дану вимогу, зважаючи на відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6810, 00 (шість тисяч вісімсот десять) грн. Зважаючи на розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти на Відповідача сплату судового збору на користь Позивача у розмірі 2724, 00 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн. Зважаючи на зазначене,

Outcome: partial