Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Представник позивача\~Браславська О.\~А.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до ТОВ\~"Авансар"\~з вимогою\~про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого\~напису № 77328 від 01.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар" заборгованості за Кредитним договором № 200418614 від 10.05.2016, укладеним між ПАТ\~"Банк Михайлівський" та [PERSON] , в розмірі 20\~902\~грн 26 коп. На обґрунтування\~позовної заяви\~зазначила,\~що в лютому 2022 року [PERSON] отримав повідомлення в додатку "Дія" про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В. П. відкрите виконавче провадження № 68656703. В цьому ж повідомленні містилась постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до АСВП. В АСВП за номером виконавчого провадження та ідентифікатора доступу до АСВП позивач отримав відомості щодо підстав відкриття зазначеного виконавчого провадження, згідно з якими виконавче провадження було відкрите щодо примусового виконання виконавчого напису, який був вчинений 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., зареєстрований в реєстрі за № 77328. [PERSON] категорично не погоджується із зазначеним виконавчим написом, в зв`язку з чим доручив їй звернутися до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором № 200418614 від 10.05.2016, який був укладений між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський", на користь відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Авансар". Згідно виконавчого напису, заборгованість стягується за період з 10.05.2016 по 28.05.2021, яка становить 20 902 грн 26 коп. та складається з: 5 217 грн 63 коп. заборгованості за тілом кредиту; 13 934 грн 63 коп. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками; 900 грн 00 коп. заборгованості за нарахованою пенею та невідомої суми за вчинення виконавчого напису нотаріуса. Розрахунку визначених до стягнення сум, як і обґрунтування періоду стягнення, у виконавчому написі нотаріуса не зазначено. Позивач не отримував від кредитора (відповідача у цій справі) повідомлень про претензії до нього та розрахунок заборгованості. Відповідач не направляв [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим позивача було позбавлено можливості подати заперечення з приводу заборгованості, але ця обставина була проігнорована нотаріусом. Виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і, якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. З яких міркувань виходив нотаріус зазначаючи період стягнення заборгованості з 10.05.2016 по 26.05. 2021 не зазначено і не зрозуміло. У виконавчому написі зазначено лише про допущення боржником прострочення платежів, що викликає сумнів у "безспірності" розміру заборгованості. У [PERSON] відсутній кредитний договір № 200418614, який був укладений між ним та ПАТ "Банк Михайлівський" 10.05.2016, але при цьому позивач стверджує, що жодний кредитний договір, в тому числі і вказаний кредитний договір, з його участю не був нотаріально посвідчений. Зазначені в цьому позові обставини в їх сукупності підтверджують незаконність вчиненого оспорюваного виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.03.2022 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 27.04.2022. Також, Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 24.03.2022 вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за спірним виконавчим написом. 18.04.2022, 07.06.2022 представник позивача [PERSON] подала заяви, в яких просила розглянути справу за її та позивача відсутності, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. 27.04.2022 та 07.06.2022 підготовче засідання відкладалося з причини неприбуття учасників процесу та ненадходження від представника відповідача і третіх осіб будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань, що в умовах введеного в Україні воєнного стану, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", перешкоджало підготовчому провадженню за їх відсутності. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2022. 19.09.2022 судове засідання відкладене у зв`язку з першою неявкою представника відповідача. 04.11.2022 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу повторно в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача\~ТОВ\~"Авансар",\~який повідомлявся\~повістками,\~направленими на\~електронну адресу\~(а.\~с.\~29,\~34),\~та через\~оголошення на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України (а.\~с.\~33,\~46,\~55,\~63),\~не повідомив про причини неодноразового повторного нез`явлення в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко\~Є.\~М. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко\~В.\~П., причини повторної неявки суду не повідомили, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавали. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що відповідач та треті особи мали достатньо часу та можливостей для реалізації своїх процесуальних прав, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за відсутності представника відповідача, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком\~Є.\~М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 77328, на підставі\~статей 87\~Закону України\~"Про\~нотаріат"\~та пункту\~2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.1999\~№ 1172,\~про звернення\~стягнення:\~з [PERSON] (далі - Боржник), [INFO] , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авансар" (далі - Стягувач), код ЄДРПОУ 40199031, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. КудрявськиЙ узвіз, буд. 5-Б, офіс 501/5, реквізити IBAN № [NUMBER] відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ФАГОР", код ЄДРПОУ 40202955 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ПЛЕЯДА", код ЄДРПОУ 40210636 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016, якому в свою чергу Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський",\~код ЄДРПОУ\~38619024\~на підставі\~Договору факторингу\~№ 1905\~від 19.05.2016,\~відступлено право\~вимоги за\~Кредитним договором\~№ 200418614\~від 10.05.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" та [PERSON] . Запропонував задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", стягнути з [PERSON] за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 включно, суму у розмірі: 5 217 грн 63 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13\~934 грн 63 коп. - заборгованість і врахованими та несплаченими відсотками; 900 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із Стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить 20 902 грн 26 коп. (а. с. 6). Представником позивача [PERSON] надано до матеріалів справи копії документів, на підставі яких був вчинений нотаріальний напис 01.06.2021 (а. с. 7). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка В. П. від 16.02.2022 відкрито виконавче провадження № 68656703 на підставі виконавчого напису № 77328, виданого 01.06.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Авансар" заборгованості в розмірі 20 902 грн 26 коп. (а. с. 5). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", у якому передбачене подання таких документів: для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями: а)\~оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови №\~662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови №\~662 у наведеній частині. Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження №\~61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. У спорі, що розглядається, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, всупереч Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, оскільки перевірка безспірності сум, що підлягають стягненню, може здійснюватися лише на підставі документів, які подаються до заяви про вчинення виконавчого напису згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №\~1172 від 29.06.1999 (з наступними змінами). Проте, вчиняючи 01.06.2021 виконавчий напис № 77328, приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови КМУ № 662, яка на той час була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21.03.2017 №\~23. Тобто, приватний нотаріус здійснив виконавчий напис за документами, за якими не передбачено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин, позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Витрати по сплаті судового збору в сумі 992 грн 40 коп. та 496 грн 20 коп. підтверджуються квитанціями ID №\~8087-5550-3458-5641 та 4023-6727-0811-9215 від 23.02.2022 (а. с. 4, 9). Також, документально підтвердженим є розмір витрат на правову допомогу в сумі 2\~000\~грн (а. с. 10-14). Зазначений розмір витрат на правову допомогу є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору та оплаті правової допомоги адвоката.

Outcome: approved