Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

У березні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6816, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 09.04.2013 №105537458, укладеним між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Вказаний виконавчий напис було пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. Позивач зауважує, що при вчиненні виконавчого напису було порушено вимоги статей 47, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Глави 8, 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, сума заборгованості є спірною та не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кахно І.А. від 09.03.2021 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. від 04.11.2021 прийнято то розгляду цивільну справу; постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В. не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, надати суду належним чином завірені копії документів, на підставі яких, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6816 від 09.11.2019. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. від 25.01.2022 вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 6816, вчиненим 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., про стягнення заборгованості з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 105537458 від 09.04.2013, укладеним нею із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, та об`єктивно дослідивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи наступного. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У ст. 4 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6816, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 09.04.2013 №105537458, укладеним між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 11.11.2017 по 09.02.2018. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 33829,59 грн., у тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 32546,14 грн., заборгованість за процентами - 433,45 грн., плата за пропуск мінімальних платежів - 00,00 грн., за вчинення виконавчого напису - 850,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною 05.12.2019 відкрито виконавче провадження №60800535. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів, Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (пп. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили з моменту проголошення. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.11.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Оскільки серед документів, наданих АТ «Банк Форвард» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Незнайку Є.В. для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису від 09.11.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 6816, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, сформульованою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17, Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду - у постановах від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц, від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17. Крім того, в порушення п. 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№296/5, АТ «Банк Форвард» не було надано приватному нотаріусу та суду доказів отримання позичальником [PERSON] письмової вимоги (повідомлення) про усунення порушень за кредитним договором та необхідність негайного погашення заборгованості, що свідчить про відсутність обізнаності боржника про наявність заборгованості та її розміру, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості вчасно виконати заявлені вимоги чи оскаржити їх в судовому порядку. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка В.Є. від 09.11.2019, зареєстрований в реєстрі за №6816, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання позовної заяви та подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1362,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved