Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, в якій просить встановити факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 2004 року по 2021 рік. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що з 03.10.1986 по 08.05.1990 він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON] ), спільних дітей у подружжя не було, також ними не було набуто спільного майна. З 23.02.2001 по 30.05.2005 заявник перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] 03.11.1990 зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі в останніх народилася донька [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в шлюбі з [PERSON] , [PERSON] почала знову зустрічатися із заявником та 16.02.2005 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] за власним бажанням змінила прізвище на « [PERSON] ». З липня 2004 року він та [PERSON] знов почали проживати однією сім`єю та спільно виховувати [PERSON] . До 2006 року вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] . У 2006 році переїхали до приватного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час проживання однією сім`єю він та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно відпочивали і фактично виконували права та обов`язки подружжя. У період 2020 - 2021 років він отримав дохід у розмірі 4 948 696, 30 грн і за ці кошти було прийнято рішення придбати спільне майно, а саме автомобіль та приватний будинок. При купівлі вказаного майна, право власності оформлено на [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. У січні 2022 року з метою оформлення спадщини він звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, проте листом нотаріусом йому було повідомлено, що він не надав до нотаріальної контори необхідні документи на підтвердження родинних відносин із померлою та було запропоновано йому надати оригінали документів, що підтверджують родинні відносини з [PERSON] , яка померла [INFO] або звернутися до суду за захистом своїх прав. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2022 відкрито провадження за вказаною заявою, визначено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2022 за ініціативою суду в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України витребувано у Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила заяву [PERSON] задовольнити. Від завідувача Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчева К. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, проти задоволення заяви не заперечував. У заяві від 04.08.2022 завідувач Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчев К. зазначив, що нотаріуси не є заінтересованими особами та не повинні залучатися до участі у справі. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що з 03.10.1986 по 08.05.1990 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З 23.02.2001 по 30.08.2005 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 12 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 08.05.1992 Іллічівським відділом РАЦСу м. Одеса, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Зі свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 16 лютого 2005 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, слідує, що 16.02.2005 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 13553. Листом від 24.01.2022 № 200с/02-14 нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчевим К. повідомлено [PERSON] , що 17 січня 2022 року заведена спадкова справа № 25с/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , як доказом родинних відносин з померлою [PERSON] не надав необхідних документів для підтвердження родинних відносин, у зв`язку з чим йому запропоновано надати оригінали документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем або звернутися до відповідного районного суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. При цьому існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним. Зі змісту заяви слідує, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить виникнення у нього права на спадкування після смерті [PERSON] . Оскільки, під час розгляду справи спору про право не встановлено, [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом після смерті [PERSON] не заперечувала щодо задоволення заяви, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не встановлено, суд дійшов висновку, що заява може бути розглянута по суті за правилами окремого провадження. Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Із законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та взаємність прав та обов`язків. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Обов`язок доказування певних обставин лежить на учаснику, який посилається на них як на підставу своїх вимог. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі № 521/21655/19 (провадження № 61-5847св21). В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що з липня 2004 року та до 2021 року він та [PERSON] проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно відпочивали і фактично виконували права та обов`язки подружжя. Проте, такі доводи не підтверджені належними та достатніми доказами. Так, на обґрунтування своїх доводів, заявник посилається, в тому числі, на придбання спільно з [PERSON] за отримані ним у дохід кошти майна, а саме автомобіля, садового будинку та земельної ділянки, які були оформлені на ім`я [PERSON] , у підтвердження чого додав до заяви копії акта приймання-передачі 100% часток у статутному капіталі ТОВ «Коринфіан Естейтс» від 30.06.2021, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.07.2021 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 11.06.2021. Проте, зазначені докази не підтверджують факт проживання заявника та [PERSON] однією сім`єю у період з 2004 по 2021 роки та існування між ними відносин, притаманних подружжю, наявність спільного бюджету, проведення спільних витрат на придбання зазначеного майна тощо. Також скріншоти світлин із соціальних мереж не підтверджують факту їх спільного проживання в зазначений період, на світлинах (а. с. 34) не зображений заявник, а опис до фото не свідчить про наявність спільного побуту, взаємність прав і обов`язків та спільне проживання, наявність яких є обов`язковою умовою для встановлення даного факту. Крім того, скріншот світлини із соціальної мережі (а. с. 35), датованої 01.08.2008, на якій, як пояснив у судовому засіданні заявник, зображені він та [PERSON] , не може бути єдиним доказом на підтвердження факту проживання однією сім`єю з 2004 року та по день смерті останньої. При цьому, спільні світлини самі по собі не можуть свідчити про те, що між особами склались та мали місце, протягом вказаного періоду, усталені відносини, які притаманні подружжю. Крім того, як слідує із поданої заяви, заявник просить встановити факт його спільного проживання з [PERSON] з 2004 року, проте, як слідує з матеріалів справи, [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до 30.08.2005. Отже, належних, допустимих, достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження факту проживання заявника однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу у період з 2004 по 2021 роки, ведення в зазначений період спільного господарства, наявність спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна, тощо суду не надано. Враховуючи наведе вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, понесені заявником, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed