Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

13 вересня 2022 року позивач, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позовній заяві позивач зазначає, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає у сім`ї свого брата [PERSON] та його дружини [PERSON] . Батько, [PERSON] помер [INFO] . Мати [PERSON] проживає окремо від малолітнього сина, не виявляє бажання бачитися та спілкуватися з ним, не приймає жодної участі у його утриманні та вихованні, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. Таким чином, відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому позивач просить суд позбавити її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, з перерахуванням аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 вересня 2022 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2022 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача, Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, адвокат Галушко С. С., в судовому засіданні позов підтримав та прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не заперечувала. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, Чесак Н. І., в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа, [PERSON] , в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази у справі, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а. с. 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до інформації, наданої філією «Кустолово-Кущівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» ОЗ «Білицька загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 Білицької селищної ради» батьки малолітньої дитини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розлучені, проживали окремо. Шкільним життям дитини не цікавились, у навчання не допомагали, хоча всім необхідним шкільним приладдям дитина була забезпечена. Дитина проживала то з батьком, то з матір`ю, мала неохайний вигляд, часто в школу приходила брудна. До смерті батька малолітня дитина [PERSON] проживав разом з ним (а. с. 16). Згідно довідки Старостинського округу № 5 Виконавчого комітету Білицької селищної ради від 06.09.2022 року № 09-12/5/268 малолітня дитина [PERSON] проживає у сім`ї свого брата [PERSON] та його дружини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №162 від 04.07.2022 року [PERSON] , [INFO] , проживає у сім`ї [PERSON] , де почувається комфортно, має іграшки, телефон (а. с. 12). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 161 від 04.07.2022 року умови проживання сім`ї [PERSON] незадовільні. Будинок потребує капітального ремонту. Запас продуктів харчування відсутній. [PERSON] не працює, не веде домашнє господарство, часто зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не відвідує навчальний заклад, де навчається син, не цікавиться його навчанням, станом здоров`я та фізичним розвитком (а. с. 14). Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей Білицької селищної ради від 19.07.2022 року є підстави для позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 17-18). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що він є братом малолітньої дитини [PERSON] , який проживає разом з ним та його сім`єю. Пояснив, що відповідач [PERSON] випиває, в неї відсутні необхідні умови проживання, тому [PERSON] буде краще продовжувати проживати разом з ним та його сім`єю. В судовому засіданні було опитану малолітню дитину [PERSON] , з пояснень якого вбачається, що він хоче проживати разом з братом та його сім`єю. Мама до нього не приходить, давно її не бачив. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до сина, а тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Як встановлено ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частина третя ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, із [PERSON] на утримання [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини із усіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved