Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначає, що 30.10.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Берегометської сільської ради, актовий запис №17. Зазначає, що від шлюбу вони мають одну спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, в результаті чого в сімї почали часто виникати сварки та конфлікти, що призвело до погіршення відносин та розладу в сімї. Крім цього, вказує на те, що з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, оскільки вони не проживають разом з вересня 2020 року. Також посилається на те, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, тому змушена звернутись до суду. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з останнього аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі по 2000 грн., але не менше ј частини всіх видів його доходу. 13.10.2022 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 31.10.2022 року. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, у якій підтримала заявлені ним вимоги про розірвання шлюбу. Просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав повністю та просив справу розглянути за його відсутності. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1.\~ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 30.10.2014 року у виконавчому комітеті Берегометської сільської ради, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2014 року (а.с. 6). Від шлюбу\~у сторін\~є одна\~дитина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серія\~ [NUMBER] \~від 30.03.2015\~року (а.с.7) Згідно зі\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2\~ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.\~114, ст.\~115 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не виявив бажання примиритися та зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.\~180,\~181 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. У відповідності до частини першої\~статті 184 Сімейного кодексу України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів є обґрунтованими. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, судом враховано, що відповідач позовні вимоги визнав, є працездатним за віком і не надав суду доказів на підтвердження необхідності звільнення його від сплати аліментів. Враховуючи положення ч. 5\~ст. 183 СК України, з аналізу якої слідує, що аліменти в розмірі 2000 грн., але не менше ј чатини усіх видів доходу відповідача, на дитину є неоспорюваною сумою, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, який просить позивач стягнути, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. У зв`язку\~із задоволенням\~позовних вимог\~щодо стягнення\~аліментів на\~утримання малолітньої\~дитини,\~судові витрати\~по справі,\~що складаються\~з витрат\~на сплату\~судового збору\~у розмірі\~992,40\~гривень,\~від сплати\~яких позивачка\~була звільнена\~при подачі\~позову,\~підлягають стягненню\~з відповідача відповідно до\~ст.141\~ЦПК України . Згідно зі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved