Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У березні 2021 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала про те, що місце проживання дитини на момент звернення позивача до суду не було зареєстрованим у зв`язку з небажанням батька дитини звернутись до уповноважених органів. Позивач зверталась до Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо надання Висновку у справі №760/15147/20 щодо усунення перешкод у спілкування батька з дитиною. Під час засідання комісії представники уповноважені особи запитували чому не зареєстровано місце проживання дитини. Позивач просила визначити місце проживання дитини з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де дитині створено умови для проживання та розвитку, стягнути судові витрати. 31.03.2021 ухвалою суду справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 31.05.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 13.07.2021. 13.07.2021 під час підготовчого судового засідання, за клопотанням представника позивача до справи було долучено докази: роздруківку інформації із сайту «Судова влада України», копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/15147/20 від 29.07.2020 та копію ухвали Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/15147/20 від 04.02.2021, копію листа Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.02.2021. В підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву на 21.09.2021. 09.08.2021 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з батьком. Позивач за зустрічним позовом просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] з батьком, судові витрати покласти на позивача за первісним позовом. Зустрічний позов обгрунтований наступним. Відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Поряд із цим у позивача повноцінна родина, народилась донька [PERSON] , [INFO] . Доньок позивач виховує в атмосфері турботи та любові. У дитини склались теплі та дружні стосунки з дружиною позивача, яка перебуває в декретній відпустці, дитина дуже сильно любить молодшу сестричку. Створені всі необхідні умови для проживання дитини з батьком. 21.09.2021 в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву на 15.11.2021 у зв`язку з прийняттям зустрічного позову. 11.10.2021 позивач за первісним позовом [PERSON] подала до суду відзив, зазначила про те, що дитина з батьком по вул. Данченка не проживає з 2019 року, там створено усі умови для проживання дитини, [PERSON] вказала, що не заперечує щодо спілкування дитини з бабусею, у [PERSON] теплі відносини з батьком, який виділяє час у вихідний. [PERSON] зазначила про те, що налаштовує доньку на доброзичливі стосунки з оточенням з метою уникнення психоемоційних травм просила відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви, задовольнивши первісні позовні вимоги. 15.11.2021 за клопотанням представника [PERSON] в підготовчому судовому засіданні було залучено відзив та докази за клопотанням [PERSON] - роздруківку листування з [PERSON] по телефону. В підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву на 24.01.2022. 13.01.2022 до суду надійшов висновок Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] відповідно до якого органом опіки та піклування рекомендовано визначити місце проживання малолітньої з матір`ю - [PERSON] . 24.01.2022 до суду надійшло клопотання від [PERSON] про долучення доказів - копії позовної заяви [PERSON] (матері [PERSON] ) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, копії касаційної скарги [PERSON] , копії рішення Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/15147/20 від 02.12.2021. 24.01.2022 в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з неявкою відповідача оголошено перерву на 15.02.2022. 15.02.2022 сторони не прибули, в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву на 01.03.2022. 01.03.2022 справу було знято з розгляду. 17.05.2022 в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву у зв`язку з неявкою сторін на 12.07.2022. 12.07.2022 в підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву у зв`язку з неявкою сторін на 12.09.2022. 12.09.2022 ухвалою підготовчого судового засідання, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи призначено по суті. 31.10.2022 ухвалою суду, занесену до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про допит дитини та повторне складання Висновку щодо розв`язання спору з підстав ст. 222 ЦПК України. В судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на задоволенні первісного позову та відмові у задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. Дитина проживає з позивачем, а участь батька в житті дитини визначена рішенням суду. Позивач не чинить перешкоди відповідачу у вихованні дитини. Поряд із цим з донькою проводить багато часу дружина відповідача, яка перебуває в декретній відпустці, оскільки відповідач працює. В країні оголошено військовий стан, а відповідач є військовозобов`язаним, відтак дитина повинна проживати з матір`ю. Відповідач в судовому засіданні наполягав на задоволенні зустрічного позову та відмові у задоволенні первісного позову з наступних підстав. Дитина проживає з позивачем, яка в свою чергу проживає з батьками та братом. Відповідач з дружиною та спільною дитиною проживають окремо та забезпечують виховання та утримання обох дітей. Умови проживання дитини в сім`ї відповідача будуть відповідати її найкращим інтересам. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.07.2014 сторони зареєстрували шлюб, про що 20.07.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис №1609 ( а.с.11, т.1). [INFO] у сторін народилась [PERSON] , про що 24.12.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за №4164 ( а.с.10.т.1). 09.03.2017 відповідно до заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/17987/16 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 15.т.1). 11.02.2021 Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу та постановив розірвати шлюб між сторонами ( а.с. 13-14,т.1). Згідно із довідкою №74 дошкільного навчального закладу №567 від 13.07.2020, виданої [PERSON] , її донька [PERSON] , [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад №567 з 01.09.2017 станом на 13.07.2020 ( а.с. 21,т.1). До позовної заяви [PERSON] додано копію звернення від 25.01.2021 щодо нагадування про доцільність реєстрації дитини ( а.с. 22,т.1). Позивачем було вжито заходів досудового врегулювання спору, що підтверджується проектом договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, адресованого на підставі заяви від імені [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.І. ( а.с. 26-31,т.1). Відповідно до декларації №0000-1А5Н-3КТЗ про вибір лікаря, [PERSON] отримує медичну допомогу у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Святошинського району м. Києва», законним представником дитини зазначено [PERSON] ( а.с. 34-35,т.1). Згідно до акту оцінки потреб членів сім`ї [PERSON] від 06.01.2021, зі слів дитини вона почуває себе добре, дуже любить коли мама готує, любить гратись « Lego »,має багато друзів, прибирає за собою іграшки, складає свої речі на місце ( а.с.40-47,т.1). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 21.05.2020, здійсненого спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в [ADDRESS] , житло розміщене на 25 поверсі 25 поверхового будинку, умови проживання добрі, квартира оснащена необхідними меблями, побутовою технікою, зроблено сучасний ремонт, санітарний стан житла відповідає нормі ( а.с. 118.т.1). Відповідно до Висновку від 24.12.2021 № 107/40/7496 щодо визначення місця проживання дитини, [PERSON] зареєстрована та проживає з батьками в трьохкімнатної квартирі, належній батькам за адресою: [ADDRESS] . Згідно із акту обстеження умов проживання [PERSON] від 28.07.2021, здійсненого спеціалістами Подільської районної в м. Києві державної адміністрації за адресою: [ADDRESS] , санітарно-гігієнічний стан житла відповідає нормі, квартира облаштована необхідними меблями, побутовою технікою, сучасний ремонт (а.с. 119,т.1). [PERSON] з 01.09.2021 є ученицею 1-го класу Київської гімназії східних мов Святошинського району м. Києва. У характеристиці на дитину зазначено, що дитина в школу приходить охайна, оглянута. В позашкільний час відвідує гуртки, танцювальний та бісероплетіння. Дитина проживає з мамою, яка забирає та приводить її до шкоди. Дівчинка забезпечена необхідним приладдям. Відповідно до наданих доказів, позивач є особою-підприємцем, має стабільний дохід, під наркологічним чи психічним наглядом не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась, в розшуку не перебуває, судимості не має. Батько дівчинки, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає у трьохкімнатній квартирі, що належить матері за адресою: [ADDRESS] . Умови для проживання [PERSON] створені належним чином, про що складено відповідні акти. Відповідач одружений, має молодшу доньку, працює директором ТОВ «Юридична компанія «СВАРОГ», має стабільний дохід, під наркологічним та психіатричним наглядом не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має, в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку психологічного обстеження малолітньої [PERSON] від 30.11.2021 № 112, складеного психологом Міського центру дитини, емоційно-вольова сфера дівчинки характеризується відкритістю, доброзичливістю. Дівчинка розвинена, має достатній рівень самоконтролю та егоцентризму, реагує на зауваження, має позитивну спрямованість. Визначено сформовану надійну форму емоційної прив`язаності як до батька, так і до матері. Також дівчинка має емоційну прив`язаність до сестрички [PERSON] , бабусі та дідуся (батьки матері), дружини батька [PERSON] та подруги [PERSON] . У подальшому, у спробі не втратити любов мами і тата, вона може підлаштовуватися під думку кожного з батьків, намагатися догодити кожному з них. По відношенню до батька дитина має почуття вдячності, радості, часом нудьги. По відношенню до матері [PERSON] має почуття поваги, гордості та співчуття, радості. Своєю родиною дитина, зокрема, вважає матір, батька, бабусю з дідусем (батьки матері) та молодшу сестричку [PERSON] . Враховуючи викладені обставини, судом встановлено, як позивач так і відповідач мають постійне місце роботи, задовільний стан здоров`я, стабільний дохід та позитивні характеристики, що надає їм рівноправну можливість для матеріального забезпечення та належного виховання дитини. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що обоє з батьків беруть участь у вихованні та житті дитини, цікавляться їх розвитком, успіхами. Крім того позивач та відповідач є фізично самодостатніми за станом здоров`я. При цьому за наданими доказами вбачається, що між колишнім подружжям не досягнуто згоди про місце проживання дитини. 02.12.2021 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні із дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини задоволено частково. Визначено способи участі батька [PERSON] у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] кожної другої та четвертої суботи місяця з 11.00 години до 20.00 години, весняні канікули у парні роки, осінні канікули у непарні роки, два тижні влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, половина зимових канікул за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. У іншій частині позову відмовлено. Рішення оскаржується в апеляційному порядку. Відповідно до Висновку від 24.12.2021 № 107/40/7496 щодо визначення місця проживання дитини (т.1а.с. 178-181) визначено місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . На запитання суду, сторони пояснили, що [PERSON] проживає з матір`ю. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.5 ст. 7 СК України, учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Відповідно до ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування Статтею 162 СК України передбачено, що якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і 'взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При вирішенні цього конкретного спору про місце проживання дитини, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти щодо ставлення дитини до обох батьків, прихильності до кожного з батьків, вік дитини, а також норми Конституції України та законодавства, що регулює ці питання. Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка. Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України а також закріплено у багатьох міжнародних актах: Загальною декларацією прав людини від 10 грудня 1948 року (ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (ст. 12), Протоколом N 4 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод від 16 вересня 1963 року (ст. 2) та іншими. У Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що передбачено ст. 141 СК України та витікає зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більше, що поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування, або за судовим рішенням. Як встановлено судом, позивач та відповідач мають матеріальні можливості для утримання дитини. Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (а.с.186,т.1). батьки висловили свою позицію щодо участі у вихованні дитини. Батько дитини повідомив, що за його місцем проживання створено найкращі умови проживання, не зміг привітати дочку, оскільки йому було створено перешкоди, вказав, що дитина має бути зареєстрована за його місцем реєстрації та проживати з його родиною. Мати дитини повідомила про те, що з 2019 року дочка проживає з нею, не чинила та не має наміру чинити перешкоди батькові у спілкуванні з [PERSON] , надала згоду на тимчасовий виїзд дитини з батьком за кордон на відпочинок, дитина часто буває в батька, дитина має свій розпорядок дня, відвідує гуртки. Як пояснили сторони в судовому засіданні, дитина проживає разом з матір`ю, участь батька визначена за рішенням суду. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що стиль спілкування з дитиною, методи її виховання у позивача та відповідача є різними. Таким чином, у разі зміни на даний час дитиною умов життя, оточення та місця проживання призведе до порушення її прав та не буде відповідати волевиявленню та інтересам дитини. Враховуючи зазначене вище, місце навчання дитини, її сталі соціальні зв`язки, проживання з матір`ю, суд приходить до висновку про доцільність проживання дитини з позивачем. На думку суду таке рішення відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини і в той же час не буде істотно порушувати права відповідача на спілкування з дитиною, оскільки право відповідача щодо участі у спілкуванні та вихованні дитини захищено в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову, оскільки позови є взаємовиключаючими. При задоволенні вимог первісного позову суд на підставі ст. 141 ЦПК України покладає судові витрати на [PERSON] .

Outcome: approved