Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

17.08.2022 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 22 серпня 1979 року на « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] і при реєстрації народження отримала прізвище « [PERSON] », як і у її батьків. В подальшому, на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.1981 року, прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] », а на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.1988 року прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] ». 11.02.2022 року вона звернулась із заявою щодо призначення пенсії, надавши усі необхідні документи, в тому числі трудову книжку [NUMBER] , заповнену від 22 серпня 1979 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області своїм рішенням від 18 лютого 2022 року відмовило їй у призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] , оскільки по батькові « [PERSON] » не відповідає паспортним даним в російському варіанті « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями у написанні по батькові виникли ускладнення при оформленні заяви на пенсію за віком. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 серпня 2022 року суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду цієї справи. Ухвалою судді від 17.07.2022 року відкрито провадження у вищезазначеній справі, призначено проведення судового засідання. 04.10.2022 року на електронну адресу суду надійшов відзив на заяву від представника заінтересованої особи, в якому він просив залишити заяву без розгляду. У відзиві зазначено, що 11.02.2022 року до Пенсійного фонду звернулась [PERSON] із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №204850010712 від 18.02.2022 року заявниці було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного, Пенсійний фонд вважає, що в даному випадку заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа існує спір про право, а саме право на призначення пенсії. 18.10.2022 року через систему «Електронний суд» до суду від представника заявниці надійшла відповідь на відзив, в якому вказано, що заявником не було поставлено питання щодо правомірності чи неправомірності прийнятого ГУ ПФУ У Харківській області рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому доводи заінтересованої особи, зазначені у відзиві, не стосуються питання встановлення належності заявнику правовстановлюючого документа. В судове засідання заявник та її представник не з`явились, в поданих до суду заявах просили розглянути справу у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Розглянувши заяву, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. …Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] , 06.06.2002 року їй Єнакіївським МВ УМВС України у Донецькій області видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому вона зазначена російською мовою як « [PERSON] ». Заявниця народилася [INFO] і при реєстрації народження отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1962 року, в якому її по батькові російською мовою зазначено як « [PERSON] ». У 1981 році заявниця уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.05.2011 року. 20.09.1988 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , в якому по батькові заявниці російською мовою вказано як « [PERSON] ». 22 серпня 1979 року заявниці було видано трудову книжку серії [NUMBER] , в якій її прізвище зазначено як « [PERSON] », в подальшому в зв`язку з укладенням шлюбу змінено на « [PERSON] » та згодом на « [PERSON] », ім`я заявниці у даній трудовій книжці російською мовою зазначено як « [PERSON] », по батькові російською зазначено як « [PERSON] », вказано дату народження « [INFO] ». 11.02.2022 року [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.02.2022 року заявниці відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] , оскільки по батькові « [PERSON] » не відповідає паспортним даним в російському варіанті « [PERSON] ». Таким чином, виявились розбіжності у написанні по-батькові заявниці в трудовій книжці [NUMBER] та її паспорті громадянина України, що стало перешкодою для оформлення та призначення пенсії. Факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується: -Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.1962 року про народження [INFO] [PERSON] , в якому по батькові заявниці зазначено російською мовою саме як « [PERSON] »; -Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.09.1988 року, в якому по батькові заявниці зазначено російською мовою саме як « [PERSON] »; -Копією трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної на прізвище « [PERSON] », яке в подальшому змінено на « [PERSON] » та на « [PERSON] », ім`я російською мовою зазначено як « [PERSON] », по батькові російською зазначено як « [PERSON] », що співпадає з вказаними іменем та по батькові заявниці у свідоцтвах про народження та про шлюб, в яких також співпадає дата народження заявниці. Встановлення факту належності трудової книжки [NUMBER] має для заявника юридичне значення, оскільки така помилка в майбутньому може стати суттєвою перешкодою під час оформлення та призначення пенсії і іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявнику трудової книжки [NUMBER] , тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved