Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

у січні 2022 року позивач [PERSON] , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила: - стягнути з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь позивача, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , 90 000 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов?язану зі стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 157 000 грн. витрат на лікування потерпілої [PERSON] ; 13 000 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров?я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; - стягнути з ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД» на користь позивача, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , 987 000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров?я в результаті дорожньо-транспортної пригоди; - стягнути з ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв?язку із заподіянням шкоди здоров?ю її доньці. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 06.09.2020 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Рено», д.н. [NUMBER] , рухаючись по 103 км. автодороги сполученням Київ-Харків напрямку м. Києва, не впорався з керування та допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа-цистерни, реєстраційний номер [NUMBER] , у зчеплення з вантажним автомобілем «МАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , що перебував у нерухомому стані. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Рено», д.н. [NUMBER] , отримала тілесні ушкодження та була доставлено до лікарні. Водій [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні. У період з вересня 2020 року по жовтень 2021 року [PERSON] проходила стаціонарне лікування у НДЛС «Охмадит». 18.02.2021 року [PERSON] визнано дитиною з інвалідністю підгрупи А та призначено соціальну допомоги до жовтня 2023 року. 29.11.2021 року старшим слідчим Бориспільського РУП ГУ Національної поліції Київської області Яциною С.О. винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12020110320000339 від 06.09.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв?язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Позивач зазначає, що в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, неповнолітній [PERSON] і позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. У зв?язку із чим у позивача виникло право на її відшкодування за рахунок відповідачів на підставі ч.ч. 2,5 ст. 1187 Цивільного кодексу України. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 10.01.2022 року цивільну справу передано до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю (т. 1 а.с. 96-98). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (т. 1 а.с. 105-106). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 1 а.с. 115). 04.07.2022 року від представника відповідача ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД» надійшов до суду відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Представник відповідача зазначає, що відсутні будь-які протиправні дії зі сторони відповідача та причинний зв?язок між ними та завданою шкодою, а також протиправними діяннями заподіювача і вини останнього в заподіянні шкоди. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок дій водія [PERSON] , який не впорався з керуванням транспортним засобом, в якому на момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала пасажир [PERSON] . Представник відповідача вказує, що позивачем не доведено завдання моральної шкоди саме ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД», а також не обґрунтовано розмір заявленої моральної шкоди (т. 1 а.с. 134-137). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року зобов?язано посадових осіб Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області надати Голосіївському районному суду м. Києва належним чином завірену копію матеріалів досудового розслідування, що внесені до ЄРДР за номером 12020110320000339 від 06.09.2020 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т. 1 а.с. 163). 11.07.2022 року до суду від представника відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. 03.12.2019 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» укладено поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/1876911 з ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД», за яким забезпечено транспортний засіб марки «МАЗ» д.н. [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа-цистерни, реєстраційний номер [NUMBER] , у зчеплення з вантажним автомобілем «МАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , що перебував у нерухомому стані, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» відповідно до полісу серії ЕР/146738747, з передбаченими страховими сумами: за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю - 260 000 грн.; майну - 130 000 грн.; франшиза - 2500 грн. Представник відповідача зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди рухався лише транспортний засіб під керуванням водія [PERSON] , що і знаходилось у причинно-наслідковому зв?язку із завданням шкоди усім потерпілим особам, відтак страховий випадок настав у ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК», якою і було застраховано цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] . За полісом серії АО/1876911, укладеним з ПрАТ «Європейський страховий альянс», страховий випадок у останнього не настав, забезпечений за цим полісом транспортний засіб у момент дорожньо-транспортної пригоди у русі не перебував, відтак не був причиною отримання шкоди здоров?ю неповнолітньою [PERSON] . Представник відповідача зазначає, що належним відповідачем за даним позовом в межах суми ліміту страхового відшкодування повинно бути ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК», а вимоги до ПрАТ «Європейський страховий альянс» заявлено без достатніх правових підстав (т. 1 а.с. 170-179). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.08.2022 року закрито підготовче провадження (т. 2 а.с. 11). В судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, надіслали клопотання про судовий розгляд без їх участі. Представник відповідача ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача «Європейський страховий альянс» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2020 року близько 09.00 годин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Рено» д.н. [NUMBER] , та рухаючись по 103 км автодороги сполучення м. Київ - м. Харків в напрямку м. Київ, не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа-цистерни р.н. [NUMBER] у зчепленні з вантажним автомобілем марки «МАЗ» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що перебував у нерухомому стані у смузі для розвороту. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки «Рено» д.н. [NUMBER] , [PERSON] отримала тілесні ушкодження та з місця була доставлено до КНП «Яготинської ЦРЛ», водій [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер в приміщенні КНП «Бориспільської багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування». 06.09.2020 року відомості за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12020110320000339. Постановою старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ Національної поліції у Київській області від 29.11.2021 року закрито кримінальне провадження № 12020110320000339 закрито на підставі п. 2 . 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв?язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 Кримінального кодексу України. З вказаної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження проведено ряд слідчих та процесуальних дій, однак, не встановлено об?єктивну та суб?єктивну сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 Кримінального кодексу України. У кримінальному провадженні відсутні достатні докази для доведенні винуватості [PERSON] в суді і вичерпані можливості їх отримання (т. 1 а.с. а.с. 17-18). Відповідно до висновку інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-20/49496-ІТ від 05.11.2020 року в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Рено» д.н. [NUMBER] , повинен був діяти відповідно до п. 12.2 Правил дорожнього руху України. Здійснити оцінку інших дій водія автомобіля марки «Рено» д.н. [NUMBER] , не надається можливим, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо причин зміщення автомобіля марки «Рено» д.н. [NUMBER] , до місця зіткнення. Для оцінки дій водія марки «МАЗ» р.н. [NUMBER] , у щепленні з напівпричепом - цистерною марки «РЗ АЦПТ-11,5», д.н. [NUMBER] , не потрібно спеціальних знань в галузі автотехніки, а тому дане питання не вирішувалось. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 158Д від 05.11.2021 року при вивченні медичної документації [PERSON] виявлено ушкодження: садна на плечах, рани підбородку, важкий забій головного мозку з крововиливом під тверду та м?яку мозкові оболонки, перлом тіла 6 шийного хребця без змішення, правосторонній гідроторакс, перелом лівої ключиці, перелом 1 ребра справа, перелом поперечного відростку тіла першого грудного хребця справа, кома важкого ступеня. Описані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів можливо в час та за обставин, указаних у постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] 09.09.2020 року поступила у відділення інтенсивної терапії Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» МОЗ України, в подальшому перебувала на стаціонарному лікуванні у відділеннях Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» МОЗ України у наступні періоди: з 05.01.2021 року по 06.04.2021 року; з 12.05.2021 року по 26.05.2021 року; з 30.09.2021 року по 01.10.2021 року (т. 1 а.с. 20-31). За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України). Судом також встановлено, що 03.12.2019 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» укладено поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО/1876911 з ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД», за яким забезпечено транспортний засіб марки «МАЗ» д.н. [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» відповідно до полісу серії ЕР/146738747, з передбаченими страховими сумами: за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю - 260 000 грн.; майну - 130 000 грн.; франшиза - 2500 грн. Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано відносини у сфері обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров?ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 1.3 ст. 1 вказаного Закону, потерпілою особою, здоров?ю якої заподіяно шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.09.2020 року, є [PERSON] . Згідно із ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 1.12 ст. 2 Закону дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Судовим розглядом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди 06.09.2020 року перебував у русі лише транспортний засіб марки «Рено» д.н. [NUMBER] , під керування водія [PERSON] . Транспортний засіб марки «МАЗ» р.н. [NUMBER] , у щепленні з напівпричепом - цистерною марки «РЗ АЦПТ-11,5», д.н. [NUMBER] ,під керуванням водія [PERSON] , під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у нерухомому стані у смузі для розвороту. З наведеного слід дійти висновку, що саме рух транспортного засобу марки «Рено» д.н. [NUMBER] знаходився у причинно-наслідковому зв?язку із завданням шкоди потерпілій [PERSON] , а відтак, страховий випадок настав у ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК», якою і було застраховано цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] . Відтак, за полісом серії АО/1876911, укладеним з ПрАТ «Європейський страховий альянс», страховий випадок не настав. Доказів звернення позивача із заявою про настання страхового випадку до ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» матеріали справи не містять. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного суду від 26.04.2022 року у справі № 184/1461/20-ц, особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Обов`язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18). Аналіз положень ст. 21, 23, 27 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дає підстави дійти висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. За встановлених обставин, суд надходить до висновку про те, що звернення позивача до відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» із позовними вимогами про стягнення суми страхового відшкодування не ґрунтується на вимогах закону, а позовні вимоги до страховика ПрАТ «Страхова компанія «ВАН КЛІК» в межах ліміту відповідальності останнього, позивачем заявлені не були. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи Як роз`яснив Верховний суд України у постанові пленуму N 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Згідно з частиною першою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналізуючи наявні у справі докази, суд зазначає, що обставини наявності винних дій ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД», протиправності таких дій, існування причинногозв?язку між ними та завданою моральною шкодою, а також протиправними діяннями заподіювача і вини останнього в заподіянні моральної шкоди позивачу, а так само неповнолітній [PERSON] , такими доказами не стверджуються. Відтак, вимоги позивача до ТОВ «ПИРЯТИНСЬКИЙ СИРЗАВОД» про відшкодування моральної шкоди є недоведеними належними та допустимими доказами в ході судового розгляду. Враховуючи наведене, суд надходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed