Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання з яким мають повнолітню дочку [PERSON] ,\~ [INFO] , яка навчається на 4 курсі освітньо-професійного рівня "фаховий молодший бакалавр" педагогічного коледжу фахової передвищої освіти Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії за спеціальністю "Початкова освіта". на що потребує значних витрат, зокрема на оплату гуртожитку, харчування, проїзду, забезпечення одягом та канцелярією, однак не має змоги працювати, оскільки є студенткою денної форми навчання. Позивачка усі витрати на утримання дочки несе сама, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу сплачувати аліменти, однак ухиляється від утримання сина в добровільному порядку, а тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчання. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1000,00 грн. Ухвалою судді від 26.09.2022 у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, зазначивши, що відповідач неофіційно працює займається перевезеннями, має постійний дохід, а тому відповідно має змогу сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі, який крім того, являється мінімальним згідно закону. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзиву на позов до суду не направив, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення просив врахувати, що офіційно не працевлаштований, лише інколи підробляє, не має можливості сплачувати заявлену суму, а може сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 700,00 грн щомісячно до закінчення нею навчання. Крім того, зауважив, що позивачкою не надано жодної квитанції про витрати, які пов`язані з навчанням доньки. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30.11.2015 у справі №674/1003/15-ц шлюб було розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення. Сторони мають від шлюбу повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у справі №674/1024/15-ц від 17.11.2015 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.07.2015 до досягнення повноліття дитиною, про що видано відповідний виконавчий лист. Зазначене підтверджується копією відповідного рішення. Із постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2022, постановленої заступником начальника Дунаєвецького відділу ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області ЦЗМУ МЮ (м.Хмельницький), вбачається, що стягнення за вказаним виконавчим листом припинено у зв`язку із досягненням дитиною повноліття. Наразі [PERSON] є студенткою 4 курсу освітньо-професійного рівня "фаховий молодший бакалавр" педагогічного коледжу фахової передвищої освіти Хмельницької гуманітарно-педагогічної академії за спеціальністю "Початкова освіта", навчається на денній формі за кошти державного бюджету, що підтверджується довідкою від 16.08.2022 №422, виданою ректором вказаного навчального закладу. Як зазначає позивачка, вона зазнає матеріальних труднощів, оскільки сама утримує дочку, та не має можливості повністю забезпечити усі її витрати, пов`язані з навчанням, адже дочка постійно потребує кошти на оплату проживання в гуртожитку, проїзду, покупку продуктів харчування, канцелярського приладдя, одягу. Коштів позивачки не вистачає, щоб забезпечити належний рівень життя дитини. Дочка влаштуватись на роботу та самостійно заробляти гроші не має змоги, оскільки навчається на денній формі навчання. Із позовної заяви вбачається, що відповідач коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має змогу це робити, оскільки здоровий та працездатний. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі 308/4214/18. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення нею навчання, однак не пізніше досягнення 23-х років. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", і враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі 992,40 грн. Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 1000,00 грн, понесені останньою згідно квитанції про оплату послуг від 01.09.2022.

Outcome: approved