Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Володимирці в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є онуком [PERSON] , померлої [INFO] в с. Володимирці Жидачівського району Львівської області; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Володимирецької сільської ради, площею 1,13 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №4452 від 12.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №276 від 08.05.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Володимирецькій сільській раді, за №8. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивача по материній лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Володимирецької сільської ради, площею 1,13 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно сертифікату серія ЛВ №4452 від 12.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 08.05.1997 №276. [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті разом із нею проживав її онук [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконкомі Володимирецької сільської ради посвідчено заповіт за реєстром №3 від 11.02.1987 на користь онука [PERSON] , який на день смерті заповідача не змінений і не скасований. Із змісту заповіту вбачається, що заповідачка заповіла [PERSON] будинок і господарські будівлі. Інше майно заповітом не охоплено. Матір позивача і відповідно дочка [PERSON] - [PERSON] померла швидше, а саме [INFO] , тому позивач отримав можливість спадкувати у першу чергу за законом як онук. Серед спадкоємців першої черги спадкування за законом на час смерті [PERSON] , окрім позивача, були онуки покійної - [PERSON] та [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Натомість, позивач проживав із [PERSON] на час її смерті, не заявляв про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняв, однак юридично не оформив. При зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , йому було відмовлено у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що належала померлій і є спадковим майном, а також через відсутність доказів родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, наслідки визнання позову їм зрозумілі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо вимог позивача не має. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з необхідністю подати додаткові докази (а.с.35), заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника (а.с.37), заяву про ухвалення рішення з урахуванням описки, а саме: вказавши: «пай на території Володимирецької сільської ради замість «пай на території Монастирецької сільської ради» (а.с.39) . Відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків його визнання (а.с.26). Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову та розуміння наслідків його визнання (а.с.31). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомлено про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету даного позову (а.с.30). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 31.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.21-22). Ухвалою підготовчого засідання від 29.09.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.36). Ухвалою підготовчого засідання від 08.11.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батаками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.06.1975 (а.с.8). 11.02.1987 [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок і господарчі будівлі, що знаходяться в с. Володимирці Жидачівського району Львівської області [PERSON] (а.с.13). Згідно з свідоцтвами про смерть від 13.05.1999, 17.06.1999, [PERSON] померла [INFO] у селі Володимирці Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у селі Володимирці Жидачівського району Львівської області (а.с.9, 10). Витяг зі Спадкового реєстру №69821242 підтверджує, що спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися і свідоцтва про право на спадщину на їх підставі не видавалися (а.с.14). Довідками виконавчого комітету Журавненської селищної ради № 182 від 13.07.2022 року, №288 від 29.09.2022 встановлюють, що [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . До дня смерті і на день смерті разом із нею проживав її онук [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконкомі Володимирецької сільської ради посвідчено заповіт за реєстром №3 від 11.02.1987 на користь онука [PERSON] , який на день смерті заповідача не змінений і не скасований. [PERSON] вступив у володіння спадковим майном після смерті бабусі [PERSON] у піврічний термін після її смерті. До дня і на день смерті [PERSON] та онук [PERSON] проживали разом (а.с.11). За змістом довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 06.11.2019 та Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №4452 від 12.05.1997, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Володимирецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №4452 від 12.05.1997 на [PERSON] , реєстраційний номер 8. Площа земельної ділянки 1,13 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 08.05.1997 за №276 (а.с.15, 16). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 23.08.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через відсутність доказів родинних стосунків, а також через відсутність правовстановлюючих документів на майно, яке він має намір успадкувати (а.с.18). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю офіційних документів, які підтверджують родинний зв`язок між позивачем та спадкодавицею, що унеможливлює оформлення позивачем спадщини після смерті бабусі у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкове майно (у порядку спадкування за законом) і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, у тому числі спірних правовідносин, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в пунктах 1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми ЦК УРСР. Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до приписів статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 2 статті 529 ЦК УРСР онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Володимирці Жидачівського району Львівської області, є бабою [PERSON] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, доповнюють один одного, відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що [PERSON] є внуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд зауважує, що встановлення зазначеного факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуває перешкоди в реалізації ним права як спадкоємця першої черги за законом на спадкування після смерті його баби [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) площею 1,13 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Володимирецької сільської ради, про що їй видано відповідний сертифікат серії ЛВ №4452 від 12.05.19976. За життя [PERSON] особистого розпорядження щодо земельної частки (паю) не зробила, відтак після її смерті [INFO] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач [PERSON] входив до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини не було в живих його матері (дочки спадкодавці [PERSON] - [PERSON] ). Він прийняв спадщину, оскільки вчинив дії, що свідчать про це, а саме: вступив у володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті баби [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved