Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

20.09.2022 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] \~ звернулася до суду з позовом\~ до\~ [PERSON] ,\~ який\~ проживає\~\~ в [ADDRESS] , в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] .\~\~\~ В обгрунтування вимог зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . На даний час у квартирі зареєстрований її син, [PERSON] , відповідач по справі, але він не проживав у квартирі з 2019 року. Відповідач проживає десь у росії. В будинку відсутні його майно та особисті речі. Вона декілька раз говорила із ним про припинення реєстрації в квартирі, але він не бажає зробити це добровільно, посилається на неможливість приїхати через війну\~ в Україні. Так як відповідач зареєстрований в квартирі вона не має нормально розпоряджатись своєю власністю.\~ Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач є власником\~\~ квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями\~ свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.05.2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3848865 (а.с.6-7). Згідно довідок\~ виконавчого комітету Гладковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області №979 та №980 від 12.09.2022 року, [PERSON] , 1982 р.н., зареєстрований в [ADDRESS] , але фактично не проживає з 2019 року (а.с.8,9). Згідно із ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Суд вважає, що реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі,\~ його необхідно визнати таким, що втратив право на користування цим житлом. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved