Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

15 серпня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся з позовною заявою [PERSON] , в якій просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 19 січня 2016 року виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області, про що було складено актовий запис № 1 від 19.01.2016 року. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. У судове засідання, призначене на 21 жовтня 2022 року позивач не з`явився, через канцелярію суду 12 жовтня 2022 року надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, виклик у судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ч.ч.11,12 ст. 128 ЦПК України. Відповідач повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Датою ухвалення рішення є дата складання повного тексту. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється Сімейним Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом було встановлено, що 19 січня 2016 року виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 1 від 19.01.2016 року. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу та пояснює, що спільних дітей у нього з відповідачем немає, спільного майна також, а підставою для звернення до суду із позовом є відсутність даних щодо місця перебування відповідача та відсутність у позивача жодних контактів, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач вказує у позовній заяві про те, що примирення між сторонами неможливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд встановив, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя у подружжя не лагодиться вже тривалий час через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, розходження поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом дійсно було встановлено, що подальше збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. У зв`язку із вище викладеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved