Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

01.08.2022 до Дарницького районного суду м. Києва від позивача [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини, у якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років, а саме [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.11.2019. У шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України була вимушена з дитиною виїхати з м. Краматорськ до м. Києва та отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не цікавиться сином, допомоги на утримання не надає, тому позивач вважає стягнути з нього аліменти на своє утримання, оскільки з нею проживає дитина. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 10.08.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за адресою реєстрації місця проживання. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2019, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 3). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] (а. с. 4). Відповідно до довідок № 3002-5001896974 та №3002-5001896925 від 20.07.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] та [PERSON] проживають в [ADDRESS] (а. с. 12, 13). За змістом ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (в т.ч. в разі розірвання шлюбу), за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 201/2097/17 (провадження № 61-26230 ск 18) визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справі, що є предметом розгляду, матеріалами справи не спростовано проживання спільної дитини сторін разом з позивачкою, відповідачем не надано до суду доказів про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення їх спільною малолітньою дитиною трирічного віку. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , дитина мешкає разом із матір`ю (позивачкою), позивачка потребує матеріальної допомоги від чоловіка та батька дитини, що, у свою чергу, є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За загальним правилом, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved