Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.07.2021 звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., в якому просив: скасувати рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій Зінаїди Анатоліївни в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58165919 від 17.05.2021 15:07:39 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] (номер запису про право власності 41972703) на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 площею 0,06 га, що розташована за адресою [ADDRESS] ; витребувати у [PERSON] із незаконного володіння земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 площею 0 06 га, що розташована за адресою [ADDRESS] . відновивши запис про право власності надану земельну ділянку за [PERSON] ; стягнути з [PERSON] суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме, 15000 грн та 11563 грн витрат на правничу допомогу адвоката, а також 1156,30 грн та 454 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження №51985069 щодо нього. В процесі вчинення виконавчих дій державним виконавцем встановлено наявність у його власності земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 пл. 0,06 га по [ADDRESS] . Так, державним виконавцем замовлено проведення грошової оцінки спірної земельної ділянки, за результатами якої останню оцінено в 115\~630 грн та направлено заяву від 16.12.2020 №98187 на реалізацію вказаної земельної ділянки до Тернопільської філії ДП «СЕТАМ». Електронні торги з реалізації належної позивачу земельної ділянки відбулись 19.01.2021, переможцем яких визнано [PERSON] . 17.05.2021 приватним нотаріусом Березій З.А. земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 пл. 0,06 га було зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Разом з тим, на вказану земельну ділянку 17.03.2011 було накладено арешт ГУМВС України у Львівській області в межах кримінальної справи, що на переконання позивача позбавляло органи ДВС права виставляти спірну земельну ділянку на продаж, а приватного нотаріуса здійснювати реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, позивач вважає, що реалізація земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 пл. 0,06 га та реєстрація права власності на неї за відповідачем у період, коли на таку було накладено арешт, не відповідає вимогам Закону та порушує його права, як власника спірної земельної ділянки. Щодо розміру судових витрат позивач вказує, що між ним та адвокатом Іщуком К.В., було укладено Договір про надання правничої допомоги № 10-2726 від 18.06.2021 відповідно до умов якого позивачем здійснено оплату за надані послуги 25.06.2021 через відділення банку у сумі 15000 грн. Крім того позивач очікує понести додаткові витрати на правничу допомогу в розмірі 10% від ціни продажу спірної земельної ділянки у сумі 11563 грн, протягом двох календарних днів з наступного дня після ухвалення судового рішення на користь позивача. На підставі вищевикладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцької І.М. від 16.07.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження. 19.08.2021 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий відповідачем [PERSON] , із змісту якого вбачається, що остання не погоджується із позовними вимогами позивача та вважає їх незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Так, відповідач вказує, що вона є переможцем прилюдних торгів проведених ДП «СЕТАМ» 19.01.2021, протокол №522274 від 19.02.2021 та нею як добросовісним набувачем було отримано акт державного виконавця про проведенні електронні торги, з якого вбачається, що вона є переможцем торгів, та що торги відбулись з дотриманням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та в порядку реалізації арештованого майна. Зазначає, що 17.05.2021 приватним нотаріусом Березій З.А. за нею було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 пл. 0,06 га, при цьому зауважує, що за змістом п.п. 3,4 ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації з підстави зазначеної у п. 6 ч. 1 цієї статті не застосовується у разі: державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону; державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно (крім іпотеки). Відтак, відповідач вважає, що вона придбала спірну земельну ділянку в законний спосіб та являється добросовісним набувачем останньої, при цьому жодних порушень в процесі оформлення та переоформлення вказаної земельної ділянки допущено не було. З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 07.09.2021 судом зареєстровано пояснення третьої особи приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. в яких остання зазначає, що нею з дотриманням законодавства України, а саме: статті 72 Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України 17.05.2021 по реєстру №1955 було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 пл. 0,06 га Так, [PERSON] був наданий акт державного виконавця Рудої О.М. про проведені електронні торги, у якому містилась вся необхідна інформація передбачена п. 3.2 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказує, що при видачі свідоцтва з прилюдних (електронних) торгів законодавством не передбачено здійснення нотаріусом перевірки щодо відсутності заборони, арешту чи податкової застави, шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Така перевірка здійснюється нотаріусом при посвідченні договорів відчуження нерухомого майна та видачі свідоцтва про право на спадщину. На день видачі свідоцтва вказана земельна ділянка не перебувала під обтяженнями. Водночас, відповідно до п. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації з підстави зазначеної у п. 6 ч. 1 цієї статті (наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно) не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації (без волевиявлення власника нерухомого майна, на електронних торгах) відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене вважає, що свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, видане та зареєстроване нею, з дотриманням норм чинного законодавства України, а підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії та реєстрації права власності відсутні. При розгляді справи покладається на думку суду. 01.10.2021 представником позивача [PERSON] адвокатом Іщуком К.В. подано заяву про зміну (доповнення) предмету позову, у якій позивачем змінено позовні вимоги. Протокольною ухвалою суду (головуючий суддя Черніцька І.М.) від 26.10.2021 постановленою в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату залучено до участі у справі в якості третьої особи ДП «Сетам». 13.01.2022 представником позивача [PERSON] адвокатом Іщуком К.В. подано клопотання про уточнення заяви про зміну (доповнення) предмету позову, у якій позивач уточнив змінені позовні вимоги та просив вважати прохальну частину позовної заяви такого змісту: - визнати незаконними та скасувати результати електронних торгів (протокол №522274 від 19.01.2021, лот №459396), що відбулись 19.01.2021 з продажу майна (земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ), що належало на праві власності [PERSON] ; - скасувати рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58165919 від 17.05.2021 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] (номер запису про право власності 41972703) на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - витребувати у [PERSON] із незаконного володіння земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , відновивши запис про право власності на дану земельну ділянку за [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме, 15000 грн та 11563 грн витрат на правничу допомогу адвоката, а також 1156,30 грн та 454 грн сплаченого судового збору. Протокольною ухвалою суду (головуючий суддя Черніцька І.М.) від 13.01.2022 постановленою в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2022 матеріали вказаної цивільної справи розподілено до розгляду судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.04.2022 прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Протокольною ухвалою суду від 20.05.2022 постановленою в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, вирішено повернутись до повторного проведення підготовчого провадження у даній справі. 08.06.2022 представником відповідача [PERSON] адвокатом Скибою Л.С. подано письмові пояснення в яких представник з посиланням на норми ЦК України та позицій Верховного суду України зазначає, що [PERSON] у своєму позові, заявляючи вимоги про визнання незаконним та скасування результату електронних торгів (протокол №522274 від 19.01.2021, лот №459396), що відбулись 19.01.2021 з продажу земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672 пл. 0,06 га не заявляє вимог про визнання недійсним акту про проведені електронні торги від 22.01.2022 складання якого є фактично оформленням договірних відносин купівлі продажу майна на електронних торгах, тобто правочином та який був підставою для реєстрації права власності. Крім того, електронні торги щодо реалізації арештованого майна були проведені у рамках зведеного виконавчого провадження №51985069 на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання [PERSON] . Водночас в своєму позові позивачем не надано належних обґрунтувань тому, яким чином не зазначення в заявці на реалізацію майна з прилюдних торгів відомостей про перебування земельної ділянки під арештом в межах кримінального провадження і відчуження зазначеної ділянки на прилюдних торгах з метою виконання його грошових зобов`язань як боржника виконавчого провадження вплинуло на його права та призвело до порушення процедури та порядку проведення електронних торгів, визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/15. Також зауважує, що позивачем у позові не зазначено інформації щодо того чи була спірна земельна ділянка речовим доказом у кримінальному провадженні у справі №141-3097 від 17.03.2009 та чи є він стороною кримінального провадження. При цьому про накладення арешту на спірну земельну ділянку позивачу було відомо. Вказує, що за змістом ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, відтак відповідач вважає, що примусове відчуження майна не може ускладнити або унеможливити досудове розслідування відповідного кримінального провадження, адже примусове відчуження земельної ділянки жодним чином не змінює властивостей і її значення, як доказу для кримінального провадження. Накладення арешту на майно учасників кримінального провадження чи третіх осіб застосовується не з метою уникнення ними виконання цивільних обов`язків, а з метою захисту інтересів органів досудового розслідування від дій вказаних осіб. Також зазначає, що відповідно до розділу III Порядку реалізації арештованого не передбачено обов`язку організатора, в даному випадку ДП «СЕТАМ» в особі Тернопільської філії, самостійно вчиняти дії, спрямовані на отримання інформації про наявність/відсутність чинних обтяжень на майні, що підлягає реалізації. Відтак позивачем не доведено порушення організатором вимог Порядку, як і не доведено, що ці порушення вплинули на результати електронних торгів. Окрім цього, звертає увагу, що позивач отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження, був обізнаний про наявність виконавчого провадження, мав можливість знайомитись, дізнатись про оцінку майна з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, ідентифікатор для доступу до якого було зазначено в отриманій боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також не був позбавлений можливості реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Разом з тим, [PERSON] не довів до відома приватного виконавця інформацію про накладення арешту слідчим, не дивлячись на обізнаність щодо відкриття виконавчого провадження. Зауважує, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна, які могли б вплинути на результати торгів, законні інтереси [PERSON] . Проте з позовної заяви і додатків не вбачається, що раніше [PERSON] звертався зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця. Крім того, зазначає, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили, що дії нотаріуса, як державного реєстратора порушили конкретну норму закону. Водночас, згідно п. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відмова в державній реєстрації з підстави зазначеної у п. 6 ч. 1 цієї статті (наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно) не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації (без волевиявлення власника нерухомого майна, на електронних торгах) відповідно до закону. На підставі викладеного, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову позивача. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2022 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» та Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». 15.06.2022 судом зареєстровано письмові пояснення подані представником позивача [PERSON] адвокатом Іщуком К.В., в яких викладено заперечення позивача, щодо письмових пояснень відповідача. Так, щодо відсутності заявленої вимоги про визнання недійсним aкту про проведені електронні торги від 22.01.2021, то позивач зазначає, що ним неодноразово змінювались позовні вимоги із метою їх адаптації до усталеної практики Верховного Суду, відповідно до якої, зокрема постанови Великої Палати Верховного суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, ефективним способом захисту не може бути скасування рішення, запису про держану реєстрацію права власності чи будь-якого іншого проміжного рішення, що призвело до набуття права власності на майно незаконним володільцем, натомість, може мати місце віндикаційний спосіб захисту порушеного права, ефективність якого забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, як незаконним володільцем. Щодо арешту земельної ділянки в межах кримінальної справи вказує, що ГУМВСУ у Львівській області заведено кримінальну справу № 141-3097 від 17.03.2009 щодо посадових осіб кредитної спілки, де учасником кредитних відносин був [PERSON] (отримав кредит від кредитної спілки, як і інші споживачі фінансових послуг, яких було понад 100 чоловік). Починаючи із 17.03.2011, в межах даної кримінальної справи, щодо [PERSON] було накладено арешт на все його нерухоме майно. Рішення Тернопільської міської ради від 26.01.2016 № 7/5/17 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,0600 га за адресою [ADDRESS] » позивач отримав, спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:10:001:0672 як учасник бойових дій та 14.11.2017 реалізував своє право на реєстрацію речового права на вказану земельну ділянку, проте дана земельна ділянка автоматично потрапила під арешт накладений ГУМВСУ у Львівській області. В подальшому усі інші обтяження на спірну земельну ділянку накладались органом ДВС по виконавчих провадженнях щодо позивача про стягнення заборгованості. Позивач зауважує, що 26.06.2019 орган ДВС по суті вивільнив для реалізації земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:10:001:0672, що вбачається з відомостей Реєстру речових прав на нерухоме майно, де вказано, що арештовується все нерухоме майно, окрім земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:10:001:0672, тобто останній свідомо та націлено вилучив із обтяження спірну земельну ділянку для продажу не звернувши увагу на те, що на неї було накладено обтяження не тільки ним, як суб`єктом владних повноважень, але і ГУМВС України у Львівській області. Також позивач категорично не погоджується із думкою відповідача про те, що примусове відчуження майна не може ускладнити або унеможливити досудове розслідування відповідного кримінального провадження, а також що накладення обтяження на майно учасників кримінального провадження чи третіх осіб застосовується не з метою уникнення ними виконання цивільних обов`язків, а з метою захисту інтересів органів досудового розслідування, оскільки дане твердження не спростовує того факту, що земельна ділянка з кадастровим номером 6110100000:10:001:0672 не могла бути реалізована органом ДВС, у зв`язку із існуванням обтяження. Позивач звертає увагу, що орган ДВС уповноважений звертатись із запитами до інших суб`єктів щодо уточнення тієї чи іншої інформації та сприяти зняттю арешту з майна, як допускає до реалізації. Водночас допуск до реалізації обтяжуваного майна із боку ДВС призвело до його реєстрації за відповідачем, як незаконним володільцем, що відповідно порушило його право власності. Щодо вимог про визнання електронних торгів недійсними, то позивач вказує, що необхідність визнання електронних торгів недійсними у справах із віндикаційним способом захисту є нагальною, зокрема і у випадках із добросовісним набувачем що слідує із постанови Верховного Суду від 23.12.2020 №639/7253/18. З огляду на викладене просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 15.07.2022 судом зареєстровано письмові пояснення подані представником третьої особи АТ «Державний ощадний банк України», із змісту яких вбачається, що підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Водночас, позивач не надав будь-яких доказів порушення його прав, а обмежується лише виявленими, на його переконання, порушеннями, при цьому жодного причинно-наслідкового зв`язку щодо порушення процедури та його прав не навів. Крім того, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Разом з тим, посилання позивача на те, що державний виконавець передав на реалізацію майно, позивача, яке було під арештом, чим порушено його права, не є безумовною підставою визнання електронних торгів недійсними, оскільки у випадку незгоди із діями або бездіяльністю виконавця сторона виконавчого провадження має право оскаржити їх до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби і звернутись до суду зі скаргою у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Проте, з моменту реалізації земельної ділянки позивач не оскаржував дії ДВС та не вказав причини неможливості оскаржити їх. Вважає, що постанова Великої палати Верховного суду від 25.05.2021, справа № 923/971/19 на яку посилається позивач не є аналогічно і тотожною даній справі, оскільки даний спір розглядається не щодо реалізації Іпотечного майна, сторонами у справі є фізичні особи а не юридичні особи, а також відсутній арешт у вигляді заборони відчуження майна позивача. Відтак, оскільки позивач не довів свої позовній вимоги, просить у задоволенні позову відмовити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2022 задоволено клопотання позивача, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., Державне підприємство «СЕТАМ» та змінено процесуальний статус Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., Державного підприємства «СЕТАМ» з третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача на співвідповідача по цивільній справі №60711581/21 за позовом [PERSON] 26.08.2022 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), згідно якого відповідач позов не визнає та не погоджується з позицією позивача з огляду на наступне. Так, первісний арешт нерухомого майна був накладений: 17.06.2009, першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міською управління юстиції, старшим державним виконавцем Тивупька М.М., ВП №12816425, наступний 28.09.2009 Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, головним державним виконавцем Корса О.Л., ВП №14726990 та 02.03.2011 Першим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, головним державним виконавцем Волощук М.Я. Водночас, ГУМВС України у Львівській області накладаючи арешт 17.03.2011 в межах кримінальної справи не дотрималися чинного законодавства, оскільки ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено перелік підстав відмови у реєстрації прав, однією з яких є наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Вважає, що усі дії, які були проведені для виконання зведеного виконавчого провадження №51985069 є законними та правомірними. В матеріалах ЗВП №51985069 наявні численні відповіді з банків про відсутність коштів в [PERSON] для погашення боргу та податкова декларація про майновий стан і доходи боржника. Зазначає, що Позивачем не доведено того факту, що арешт накладений в рамках кримінальної справи має вищий пріоритет, порівняно з арештом першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції 17.06.2009, а також не доведено, що продаж земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, площа 0,06 га, порушує його права, а лише свідчить про ухилення позивачем від погашення заборгованості. Крім того, звертає увагу, що позивач впродовж усіх років, зокрема, з 2009 року, жодних дій на погашення заборгованості не вчиняв. Враховуючи вищевикладене та те, що майно реалізовано в межах чинного законодавства з дотриманням законності та набуте [PERSON] правомірно в рамках чинного законодавства з дотриманням всіх принципів та строків, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 29.08.2022 судом зареєстровано пояснення відповідача приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., в яких остання окрім викладеного нею у поясненнях поданих суду 07.09.2021 зазначила, що видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів жодним чином не регулюється законодавством, що стосується посвідчення правочинів, в тому числі договору купівлі продажу, адже продаж нерухомого майна на електронних торгах відбувається примусово за встановленою законом процедурою без врахування волі власника, що не узгоджується із ст.\~655 ЦК України. На відмінну від видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, посвідчення правочинів регулюється іншими нормами законодавства, зокрема Гл. 54 ЦК України, Гл. 5 ЗУ «Про нотаріат», Гл. 1 Р. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відтак вважає, що свідоцтво про придбання майна з електронних торгів видане та зареєстроване нею з дотриманням норм чинного законодавства, а застосування норм законодавства щодо посвідчення договору купівлі продажу при видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, чинним законодавством не передбачено. При розгляді справи покладається на думку суду. Протокольною ухвалою суду від 12.09.2022 постановленою в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Іщук К.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Додатково зазначив, що кримінальне провадження в межах якого накладено арешт на спільну земельну ділянку не відкрите відносно [PERSON] та останній надавав лише пояснення як свідок. Представник відповідача [PERSON] адвокат Скиба Л.С. в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Токаренко В.С. в судовому засіданні заперечив відносно задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Відповідач приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. у судове засідання не з`явилась, у поданих нею письмових поясненнях просила проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Данилевич А.Б. у судовому засіданні заперечила з приводу задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення. Судом встановлено, що рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Тернопільської міської ради «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,0600 га за адресою: [ADDRESS] ( [PERSON] та інші)» від 26.01.2016, затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] та передано безоплатно у власність в користування земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672,\~загальною площею\~0,0600 га [PERSON] . 23.06.2020 державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Хомик Ю.М. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 51985069 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , ПАП «ВІ ЕЙ БІ Банк» та держави заборгованості в розмірі 122975,58 грн проведено опис земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій відсутні будь які будівлі та яка як встановлено з державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить божнику на праві власності, що підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) божника. Вказану постанову про опис та арешт майна (коштів) божника від 23.06.2020 було надіслано сторонам зведеного виконавчого провадження № 51985069 в тому числі божнику [PERSON] та така була отримана останнім 25.06.2020, про що свідчить копія рекомендованого відправлення. 30.09.2020 ТОВ «Реноме Груп» на замовлення Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) складено звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно якого ринкова вартість вказаної земельної ділянки115\~630 грн без ПДВ. 26.10.2020 Тернопільським міським відділом державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), сторонам зведеного виконавчого провадження № 51985069, було надіслано повідомлення про оцінку майна № 84444 від 26.10.2022 та звіт висновки ТОВ «Реноме Груп» про вартість земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно заявки на реалізацію арештованого майна № 98187 від 16.12.2020, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) направив до Тернопільської філії ДП «СЕТАМ» документи для проведення реалізації арештованого державним виконавцем в ході виконання зведеного виконавчого провадження № 51985069 до складу якого входять: ВП №50493227, ВП №54352507, ВП №59465644, ВП №59466344, ВП №61585078, ВП №61585030, ВП №62808428, ВП №62808318, ВП №62847165, ВП №63384484, а саме, земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Із змісту акту державного виконавця про проведенні електронні торги затвердженого начальником Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) Банахом В. 22.02.2021 вбачається, що електронні торги з продажу земельної ділянки кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] відбулись 19.01.2021, ціна продажу ставила 115\~630 грн та переможцем торгів визнано [PERSON] , про що свідчить протокол №522274 від 19.01.2021 проведення електронних торгів. 27.01.2021 на депозитний рахунок Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) надійшли кошти у сумі 109\~848,50 грн. Сума сплаченого гарантійного внеску 5781,50 грн. Аукціон (електронні торги) відбулись з дотриманням норм ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 за 2832/5. Акт про проведенні електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадах передбачених законодавством. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~260295967 від 07.06.2021, земельна ділянка кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на право приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва серія та номер 1955 виданого 17.05.2021 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №\~260349912 від 07.06.2021, зокрема з інформації про державну реєстрацію обтяжень: -17.06.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої 15.06.2009 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тивунька М.М. у ВП №12816425, накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , а саме на все нерухоме майно окрім земельної ділянки кадастровий 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження 23356514; -28.09.2009 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої 28.09.2009 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Корса О.Л. у ВП №14726990, накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , а саме на все нерухоме майно окрім земельної ділянки кадастровий 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження 23356764; -02.03.2011 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження виданої 02.03.2011 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Волощук М.Я., накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , а саме на все нерухоме майно окрім земельної ділянки кадастровий 6110100000:10:001:0672, загальною площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження 23356764; -17.03.2011 на підставі кримінальної справи №141-3097 від 17.03.2009 ГУМВСУ у Львівській області накладено арешт нерухомого майна [PERSON] , номер запису про обтяження 23357372; Згідно відповіді № 35/Аз/21/01 від 09.12.2021 наданої Управлінням інформаційно аналітичної підтримки Головного управління національної поліції у Львівській області на запит [PERSON] , відповідно до контрольних журналів обліку злочинів та осіб, що їх скоїли УІАП ГУНП в Львівській області, кримінальна справа № 141-3097 порушена 24.11.2009 СУ УМВС у Львівській області за ч. 3 ст. 190 КК України. 06.09.2012 вказана кримінальна справа скерована до суду в порядку ст. 232 КПК України (в редакції 1960). Рішення суду у вказаній кримінальній справі в УІАП ГУНП в Львівській області не поступало. Відповідно до листа Галицького районного суду м. Львова № 01-13/278/2022 від 13.06.2022 за підписом голови суду Волоско І., згідно даних, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду, кримінальне провадження щодо [PERSON] у провадженні Галицького районного суду м. Львова не перебувало. Також, згідно листа Залізничного районного суду м. Львова №9111 від 09.06.2022 за підписом голови суду Бориславського Ю., кримінальної справи стосовно [PERSON] у 2009 року не зареєстровано та згідно журналу вхідної кореспонденції кримінальна справа №141-3097 від 17.03.2009 до суду не надходила. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Відповідно до ч.1 ст.321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.\~388\~ЦК України передбачений перелік підстав, коли власник має право на витребування майна від добросовісного набувача, та такий є вичерпним. Виключенням є закріплене у ч. 2 ст.\~388\~ЦК України правило, згідно з яким майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема, таких засад, як обов`язковості виконання рішень, справедливості, неупередженості та об`єктивності, розумності строків виконавчого провадження. За ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника є заходом примусового виконання рішень. У відповідності до ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно з ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Таким чином, примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, урегульованих Законом України «Про виконавче провадження», ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Порядок і особливості продажу арештованого майна на електронних торгах визначений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (далі Порядок № № 2831/5). Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком № 2831/5. Зокрема підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком № 2831/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку № 2831/5 виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний/приватний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів. Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку № 2831/5 приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І Порядку № 2831/5) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 в справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 в справі №\~668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 в справі № 6-1884цс15, від 25.11.2015 в справі № 6-1749цс15, від 13.04.2016 в справі № 6-2988цс15, від 29.06.2016 в справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16 та знайшли своє підтвердження в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11. 2018 в справі №\~465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18 та від 23.01.2019 в справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, постановах Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №\~201/18443/17, від 26.08.2020 у справі № 640/6302/17 та від 24.09.2020 у справі №\~372/3181/18. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. З огляду на вищевикладене суд зауважує, що звертаючись до суду з даним позовом позивач не обґрунтовує та не надає суду жодних належних і допустимих доказів того, що під час проведення спірних електронних торгів з реалізації арештованого майна було порушено вимоги Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 чи інших нормативно правових актів та, що ці порушення вплинули на результат електронних торгів, а також того що його права і законні інтереси порушенні при проведенні електронних торгів. Посилання представника позивача на порушення права власності позивача на спірну земельну ділянку суд відхиляє, оскільки таке є абстрактним, не конкретизованим та необґрунтованим жодними доказами. Так, єдиним мотивом для визнання результатів спірних електронних торгів недійсними позивач зазначає те, що ці торги проведені за наявності накладеного ГУМВС України у Львівській області в рамках кримінального провадження арешту на реалізовану на торгах земельну ділянку. Разом з тим, такі доводи позивача суд вважає безпідставними та такими, що не є підставою для визнання результатів торгів недійсними, з огляду на наступне. Відповідно до змісту Порядку № 2831/5 та Закону України «Про виконавче провадження» наявність арештів, заборон та обтяжень, не перешкоджає проведенню торгів та не є підставою для їх зупинення. Згідно пункту\~2\~розділу XI\~Порядку №\~2831/5\~підставою для\~зупинення електронних\~торгів (торгів\~за фіксованою\~ціною)\~в цілому\~або за\~окремим лотом\~є:\~рішення суду\~щодо зупинення\~реалізації арештованого\~майна; зупинення\~вчинення виконавчих\~дій у\~випадках,\~визначених Законом\~України «Про\~виконавче провадження»; зупинення\~виконавчого провадження\~у разі\~поновлення судом\~строку подання\~апеляційної скарги\~або прийняття\~такої апеляційної\~скарги до\~розгляду; відкладення\~проведення виконавчих\~дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності. Таким чином, арешт накладений ГУМВС України у Львівській області на майно [PERSON] , в тому числі і на спірну земельну ділянку, не є перешкодою для проведення електронних торгів, а також підставою для їх зупинення. Окрім цього суд враховує обставини встановлені в судовому засіданні з пояснень сторін, а саме, що з часу відкриття виконавчих провадження та накладень арештів на майно позивача, останній не вчиняв жодних дій спрямований на погашення наявних у нього заборгованостей, при цьому за наслідком проведення спірних електронних торгів, зобов`язання позивача перед стягувачами були частково виконані. Суд також звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 25.05.2021 у справі №923/971/19, згідно якої продаж майна боржника з публічних торгів у виконавчому провадженні за наявності чинного його обтяження арештом у кримінальній справі може бути підставою недійсності правочину з відчуження такого майна чи визнання незаконними дій державного виконавця у виконавчому провадженні, якщо таке обтяження має вищий пріоритет, порівняно з пріоритетом іпотеки та арешту нерухомого майна, що накладений виконавцем у межах виконавчого провадження (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №\~922/3537/17). У протилежному випадку судовий арешт майна може бути несправедливо використаний на шкоду іпотекодержателю та на користь іншого кредитора, чиї вимоги виникли пізніше. Суд вважає, що арешти накладенні державними виконавцями 17.06.2009, 28.09.2009 та 02.03.2011 з метою забезпечення виконання зобов`язань перед стягувачами, мають вищий пріоритет, ніж арешт майна, накладений ГУМВС України у Львівській області, який був зареєстрований пізніше - 17.03.2011, оскільки як слідує з пояснень представника позивача наданих у судовому засідання, [PERSON] не є стороною кримінальної справи №141-3097, а доказів того, що арешт майна накладений ГУМВС України у Львівській області був вчинений в його інтересах матеріали справи не містять, а отже вказана позивачем підстава позову не може вважатись такою, що пов`язана із захистом прав позивача. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 у справі № 372/3161/18 (провадження 61-86св20). Крім того, жодних конкретних відомостей про кримінальну справу №141-3097, зокрема про мету накладеного ГУМВС України у Львівській області арешту та стадію на якій на даний час перебуває вказана кримінальна справа, матеріали справи не містять. У ході судового розгляду не встановлено недобросовісних дій з боку стягувачів у зведеному виконавчому провадженні чи переможця торгів [PERSON] , які б суперечили інтересам держави і суспільства, а також моральним засадам. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що правочин було вчинено з дотриманням вимог ч.1 ст.203 ЦК України. За результатами розгляду справи, судом не встановлено порушення Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, які могли вплинули на результати електронних торгів та порушення прав і законних інтересів позивача, а наявність арешту майна у кримінальному провадженні на переконання суду в даному випадку не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Необґрунтованими\~суд вважає\~і посилання\~позивача на\~те,\~що арешт\~накладений ГУМВС\~України у\~Львівській області\~в межах\~кримінальної справи,\~позбавляло приватного\~нотаріуса права\~здійснювати реєстрацію\~права власності\~на земельну\~ділянку за\~відповідачем [PERSON] . Так, суд звертає увагу, що відповідно до п.3 ч.4\~ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~відмова в державній реєстрації прав з підстави - наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону. Відтак, рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 58165919 від 17.05.2021 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] (номер запису про право власності 41972703) на земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , прийняте з дотриманням норм чинного законодавства України на підставі акту про проведені електронні торги проведених в рамках зведеного виконавчого провадження, а тому підстави для його скасування відсутні. Окрім цього, враховуючи, що електронні торги з реазізації спірної земельної ділянки проведенні з дотриманням вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 та інших норм законодавства та підстав для визнання їх недійсними судом не встановлено, суд вважає, що [PERSON] є добросовісним набувачем земельної діляники кадастровий номер 6110100000:10:001:0672, площею 0,06 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а тому вимога про витребування у відповідача майна із незаконного володіння до задоволення не пілгяє. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати суд покладає на позивача в межах понесених позивачем.

Outcome: dismissed