Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 12 серпня 2017 року у виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району, актовий запис №114. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них з відповідачем не склалося. Подружні відносин припинилися 12.12.2020. Зазначає, що за таких обставин нормальні шлюбні відносини вже не можуть бути поновлені. З огляду на зазначене просить розірвати шлюб та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Також просить суд визначити місце проживання доньки разом з матір`ю та призначити батьку дитини сплату аліментів. Ухвалою суду від 08.07.2022 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 27.10.2022 року не зявились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 серпня 2017 року у виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис №114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2017. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати. Що стосується позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, то суд виходить з наступних мотивів. Відповідно до вимог\~ст.161 Сімейного кодексу України,\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди\~щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися\~органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 2020 року, проживає разом з матір`ю [PERSON] . В той же час, визначення місця проживання дитини не є предметом даного спору і є окремою процедурою, яка проводиться за обов`язковою участю відповідних установ, а тому при наявності спірного питання щодо визначення місця проживання дитини судом роз`ясняється, що сторони мають право вирішити дане питання окремо у судовому порядку або органом опіки та піклування. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Щодо призначення батьку дитини сплату аліментів, суд зазначає, що оскільки позивач в позовній заяві, на вимогу ст.175 ЦПК України, не виклала обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, не зазначила спосіб захисту своїх прав, то в цій частині позову слід відмовити. Судові витрати, згідно\~з ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial