Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач через свого представника звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент", в якій просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованим у реєстрі за № 217609 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" заборгованості за кредитним договором № 1111/154/ЕК-2007-980 від 08 жовтня 2007 року у розмірі 34899 грн 88 коп. - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" на користь [PERSON] суму у розмірі 1093 грн. 37 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням процедури його вчинення, оскільки кредитний договір на підставі якого виникла заборгованість нотаріально не посвідчувався, стверджує, що заборгованість за відсотками нарахована за межами строку повернення кредиту, а тому сума, яку запропоновано стягнути за виконавчим написом не є безспірною, а стягнення з позивача за оскаржуваним виконавчим написом 1093 грн 37 коп. є безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню позивачу. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник позивача через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує та повідомила, що докази про розмір витрат, які сплатила сторона у зв`язку із розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Відповідач подав до суду заяву про залучення у справі правонаступника, в якій посилаючись на укладення 06 квітня 2022 року з Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОРН ХОФ ІНВЕСТ" договору № 0604/К-1 про відступлення прав вимоги, просив залучити останнє як свого правонаступника до участі у даній справі. 14 липня 2022 року ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОРН ХОФ ІНВЕСТ" як правонаступника відповідача ТОВ "Брайт Інвестмент" у даній справі. Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОРН ХОФ ІНВЕСТ", будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про причини неявки представника суд не повідомило, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі його представника та відзив на позов не подало. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та Приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій Андрійович, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без їх участі не подали. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки представника суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі його представника та відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково. Так, Відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра" та [PERSON] уклали кредитний договір № 1111/154/ЕК-2007-980 від 08 жовтня 2007 року, за умовами якого банк надав останній кредит у сумі 20000 грн строком до 06 квітня 2009 року включно, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 30 % річних, що обчислюються виходячи з 360 днів у році. 14 грудня 2017 року [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 14 грудня 2017 року (актовий запис № 38), виданим Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі статей 87-91 Закону України\~"Про\~нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 217609, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" як нового кредитора заборгованості за кредитним договором № 1111/154/ЕК-2007-980 від 08 жовтня 2007 року в сумі 34899 грн 88 коп. та плату за вчинення цього виконавчого напису в розмірі 50 грн, що підтверджено копією відповідного виконавчого напису. Згідно копії постанови ВП № 67675577 від 25 листопада 2021 року про відкриття виконавчого провадження, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А., постановлено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" заборгованість за кредитним договором № 1111/154/ЕК-2007-980 від 08 жовтня 2007 року на підставі виконавчого напису № 217609 виданого 23 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. в загальній сумі 34949 грн 88 коп. 06 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХОРН ХОФ ІНВЕСТ" було укладено договір №0604/К-1 про відступлення прав вимоги до боржників, в тому числі за кредитним договором № 1111/154/ЕК-2007-980 від 08 жовтня 2007 року. Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 (далі - Перелік документів). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" вищевказаний Перелік документів доповнений п. 2, який передбачав стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин. За умовами вказаного пункту Переліку документів, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Поряд з цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14), яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, а відповідно набрала законної сили в день її прийняття, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", серед іншого, в частині доповнення Переліку документів пунктом 2 визнано незаконною та нечинною. За таких обставин, пункт 2 Переліку документів, який передбачає стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів з підстав, що випливають з кредитних відносин, втратив чинність з 22 лютого 2017 року. З цього часу, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, вчиняючи 23 червня 2021 року виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 217609, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. неправомірно керувався нормою пункту 2 Переліку документів у редакції постанови КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, яка на той час уже була нечинною. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису, зареєстрованого за № 217609 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 1093 грн 37 коп. суд дійшов наступних висновків. Статтями 12, 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. В силу положень статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Незважаючи на це, позивач не надала суду жодного належного доказу, який би міг свідчити про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" коштів на погашення заборгованості за оскаржуваним виконавчим написом. Сканкопія, яку додано до позовної заяви, не дає можливості суду ідентифікувати коли, ким, на підставі чого були сплачені 1093,37 грн, а тому не може вважатися належним доказом у даній справі. Зважаючи на\~викладене,\~суд приходить\~до переконання,\~що позивач\~не довела\~ту обставину,\~що з\~неї було\~стягнуто на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Брайт\~Інвестмент" 1093 грн 37 коп. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення на користь позивача суми у розмірі 1093 грн 37 коп. за недоведеністю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Враховуючи, що представник позивача повідомила, що її довірителька немає можливості з поважних причин надати докази про розмір судових витрат пов`язаних із розглядом справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл таких судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved