Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що з червня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 18.07.2016 року згідно рішення Дунаєвецького районного суду (справа №674/90/16-ц). У шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розлучення з відповідачем їх спільна донька [PERSON] стала проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. В літку 2020 року між нею та відповідачем була досягнута домовленість стосовно утримання доньки згідно якої останній зобов`язався добровільно сплачувати їй аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00 гривень. У подальшому вказаний розмір аліментів, за їх спільною домовленістю була збільшена до 3000,00 гривень. Відповідача неналежним чином не виконував вказані домовленості, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував їй аліменти, у зв`язку із чим його заборгованість становить 58 044,39 гривень. За таких обставин вважає, що з відповідача на її користь слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову, а також аліменти за минулий час за період з 01.09.2020 року по 31.12.2020 рік у розмірі 2000,00 гривень на місяць, а з 01.01.2021 року по 30.09.2022 рік 3000,00 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі наполягав на його задоволенні. Зазначив, що оскільки донька сторін проживає разом з позивачкою, а відповідач добровільно не виконує досягнуті з вересня 2020 року домовленості про надання матеріальної допомоги на утримання доньки, з останнього слід стягнути аліменти у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову, а також аліменти у розмірі, згідно досягнутих домовленостей між сторонами про їх сплату з 01.09.2020 та з 01.01.2021 року. Відповідач [PERSON] по суті своїх пояснень позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частики від доходу щомісячно починаючи з дня пред`явлення цього позову і до повноліття дитини. У задоволенні решти позовних вимог (стягнення аліментів за минулий час) просив відмовити, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що після розірвання шлюбу між ним та позивачем була досягнута домовленість про утримання їх спільної дитини та відповідні кошти він надав або шляхом їх перерахування на вказані позивачем карткові рахунки, або готівкою. Надані позивачкою виписки по картковому рахунку не можуть свідчити про його ухилення від сплати аліментів, оскільки відповідні кошти він перераховував не лише на цей рахунок, а і на інші, які вказувалися самою позивачкою, а скріншоти із переписки стосуються не сплати аліментів, а надання коштів на оплату страховки доньки. Таким чином просив врахувати, що він не ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки у зв`язку із чим вважав, що підстав для стягнення з нього аліментів за минулий час не має. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що з 18.11.2011 року сторони перебували у зареєстровану шлюбі, який був розірваний згідно рішення Дунаєвецького районного суду від 18.11.2016 року (справа №674/90/16-ц. Від шлюбу сторони мають спільну дитину-доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом з матір`ю позивачем у справі. Також встановлено, що 29.06.2018 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 29.06.2018 року, яке видане Хмельницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Письмової домовленості про матеріальне забезпечення доньки, надання відповідної допомоги (стосовно порядку сплати, розміру такої допомоги) між сторонами не досягнуто. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~положень ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено з матеріалів справи відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] . Домовленості з позивачкою стосовно утримання доньки на даний час не досягнуто. Також встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює, має стабільний заробіток. За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан неповнолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів, який працює, має стабільний дохід, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Саме такий розмір, за встановлених обставин в тому числі доведеного розміру доходу відповідача, на переконання суду буде відповідати критеріям необхідного забезпечення потреб дитини та матеріальної спроможності платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулася до суду з вказаним позовом 27 вересня 2022 року, то саме з цього часу слід визначити дату, з якої присуджуються аліменти. Стосовно вимог позову про стягнення аліментів за минулий час, а саме з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 2000,00 гривень на місяць, а з 01.01.2021 року по 30.09.2022 року 3000,00 гривень на місяць суд зазначає наступне. Згідно частини 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно положень частин 1, 5 так 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже у таку випадку позивач зобов`язаний довести перед судом вжиття ним заходів щодо отриманні від відповідача аліментів та ухилення останнього від їх сплати. Звертаючись до суду з такими вимогами позивач зазначила, що з вересня 2020 року між нею та відповідачем була досягнута домовленість про сплату аліментів на утримання доньки у розмірі 2000.00 гривень щомісячно, а з 01.01.2021 року у розмірі 3000,00 гривень. Належним чином відповідач таку домовленість не виконував у зв`язку зі чим виникла відповідна заборгованість. Позивачем не доведено належними доказами ті обставини, що з вересня 2020 року між нею та відповідачем була досягнута домовленість про сплату аліментів на утримання доньки у розмірі 2000,00 гривень, а з 01.01.2021 року у розмірі 3000,00 гривень. Письмової домовленості про сплату аліментів у такому порядку позивачем не представлено, та як зазначили представник позивача і відповідач такої домовленості не укладалося. Представлені позивачкою виписка по рахунку не є доказом таких обставин, оскільки фактично є лише підтвердженням факту перерахування відповідачем на користь позивачки коштів на утримання доньки. Крім того, відповідачем надані виписки за останні півроку щодо перерахування ним на користь позивачки на утримання доньки грошових коштів. Отже представленими матеріалами фактично спростовується посилання позивача на ухилення відповідача сплати коштів на утримання доньки, а отже підстав, передбачених ч.2 ст.191 СК України, про стягнення з нього аліментів за минулий період не має. Факт неотримання позивачем у певному розмірі аліментів у даному випадку свідчить лише про існування спору між сторонами стосовно розмір аліментів, які належить сплачувати відповідачу на утримання доньки. За таких обставин у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial