Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

Представник позивача - адвокат Задорожнюк О.Б., звернулась до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що діти проживають з батьком, відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, не цікавиться їх життям та навчанням, не піклується про них та не спілкується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що діти проживають з батьком та перебувають на його утриманні, мати ніякої участі у вихованні своїх дітей не приймає, не надає матеріальної допомоги, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що діти проживали біля нього. Коли він захворів діти проживали біля матері, повернувся з лікарні зателефонував у школу вчителям, які пояснили, що діти школу не відвідують. У вересні 2021 року він забрав дітей до себе і з цього часу вони проживають з ним, до матері діти повертатись не бажають. Мати життям дітей не цікавиться, не спілкується із ним, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Представник служби в справах дітей Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області Пацай С.П. в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що вона особисто неодноразово намагалась зустрітись та поговорити з матір`ю дітей, телефонувала їй, однак остання ухилялась від зустрічей і спілкування. Їй відомо, що мати свідомо уникає дітей, спілкування із ними, про них не піклується і їх життям не цікавиться. Наразі діти проживають біля батька, школу відвідують, навчаються добре, вчителі їх хвалять. Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вона підтримує.. Малолітній [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснив, що він проживає з батьком [PERSON] , мати їх із братом життям не цікавиться, участі у їх вихованні та забезпеченні не приймає, практично не телефонує, коли запрошує в гості її вдома немає, бажає проживати з батьком. У судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він проживає з батьком [PERSON] , мати їх із братом життям не цікавиться, участі у їх вихованні та забезпеченні не приймає, практично не телефонує, коли запрошує в гості її вдома немає, бажає проживати з батьком . Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач та його представник проти заочного розгляду справи не заперечували. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до положень ст.ст. 280 - 282 ЦПК України. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження умов проживання від 18.04.2021 року, 04.11.2021 року та 15.07.2022 року, позивач проживає в [ADDRESS] , умови проживання сім`ї задовільні, діти [PERSON] , 2010 р.н., та [PERSON] 2013 р.н. проживають з батьком. З інформаційних довідок від 02.11.2021, 09.11.2022 року Перегонівського ліцею Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області мати дітей [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] не цікавиться навчанням та вихованням дітей, жодного разу заклад освіти не відвідувала, з класним керівником, учителями, адміністрацією школи не спілкувалась. Відповідно до наданого суду висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав Перегонівської сільської ради Голованівського району від 18.07.2022р. №471, доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дітей на комісію не з`явилась, діти проживають з батьком, задовільні житлово-побутові умови, забезпечені усім необхідним для життя та розвитку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони є сусідками позивача, проживають навпроти, з вересня 2021 року діти [PERSON] та [PERSON] проживають із батьком. Мати дітей жодного разу їх не відвідувала, їх життям не цікавиться та про них не піклується. Інколи вони бачать її в селі у нетверезому стані та як вона у магазині купує горілку. Коли діти проживали із матір`ю вони були неохайні та недоглянуті, постійного гуляли у той час як були заняття в школі, мати за ними не слідкувала. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (ч. 1 ст. 164 СК України). Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4 ст.164 СК України). Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно шостого принципу декларації ООН прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладеним у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, суд при визначенні розміру аліментів, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити, що, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, матеріально їх не забезпечує, не спілкується з ними та не цікавиться їх навчанням, фізичним та духовним розвитком, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, фактично без поважних причин самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Також, приймаючи до уваги, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, суд вважає за необхідне одночасно стягувати з неї аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину За наведених обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved