Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожитий природній газ, що виникла у період з 01.12.2019 року по 18.12.2019 року у розмірі 21675 грн. 24 коп., інфляційні втрати у розмірі 3099 грн. 56 коп., 3% річних у розмірі 1300 грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно постанови НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ (ліцензію переоформлено на безстрокову постановою НКРЕКП №2247 від 01.09.2015 року). Відповідачі є споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . 18.12.2019 року за адресою відповідачів представниками АТ «Криворіжгаз» була здійснена перевірка вузла обліку газу та складено Акт про порушення №808 у якому також було зафіксовано показники лічильника. Відповідно до встановлених показників лічильника газу було здійснено нарахування за спожитий природний газ. У період з 01.12.2019 року по 18.12.2019 року за вказаною адресою було поставлено природного газу на загальну суму 21675 грн. 24 коп. Так, вказану суму заборгованості відповідачі у добровільному порядку не погашають, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідачів інфляційні втрати за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Представник позивача у судове засідання надала письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, відзив на позов чи заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги включають послуги з постачання та розподілу природного газу. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуги з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Згідно постанови НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ (ліцензію переоформлено на безстрокову постановою НКРЕКП №2247 від 01.09.2015 року). Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також згідно Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України №2246 від 09.12.1999 року (далі Правила), ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про надання населенню послуг з газопостачання, постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб (приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень), а боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором. 27.11.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Так, відповідно до вищевказаного між позивачем та відповідачами укладений договір, що підтверджується фактом споживання останніми природного газу і часткової оплати його вартості. Таким чином, між відповідачами та позивачем укладено договір за типовою формою в результаті його акцептування відповідачами. Як убачається з матеріалів справи, відповідачі є споживачами природного газу, який постачає позивач за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб та розрахунком заборгованості із зазначенням особового рахунку відповідача (а.с.9,10,26). Згідно акту №149 від 01.03.2016 року, газові прилади, якими устаткована зазначена вище квартира, були відключені від газопостачання шляхом встановлення пломби у зв`язку з наявною заборгованістю (а.с.16). Однак, 18.12.2019 року за зазначеною адресою представниками оператора ГРМ було складено акт про порушення №808, відповідно до якого було встановлено несанкціоноване відновлення газопостачання. Разом з тим, у цьому ж акті відповідача було повідомлено про дату та час проведення комісією Оператора ГРМ засідання з приводу розгляду цього ж акту (а.с.14). Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачам за період з 01.12.2019 року по 18.12.2019 року було поставлено природного газу на загальну суму 21675 грн. 24 коп. Оплата за спожитий природній газ споживачами не здійснювалась (а.с.10). Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 4.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1386/27831, оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена споживачем не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати наданих послуг за спожитий природній газ було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожитий газ у розмірі 21675 грн. 24 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, зважаючи на вищевикладене, правовідносини, які склались між позивачем та відповідачами є грошовим зобов`язанням, позаяк відповідачі мають зобов`язання перед позивачем оплатити надані послуги за поставлений та спожитий природній газ, а позивач має право вимагати від відповідачів відповідної оплати за надані послуги, однак, у зв`язку із несплатою належним чином відповідачами за отримані послуги, позивачу було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а тому на дані правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України та з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню згідно наданих позивачем розрахунків, з якими погоджується суд, інфляційні збитки у розмірі 3099 грн. 56 коп. та 3% річних у розмірі 1300 грн. 58 коп. (а.с.11). Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 2270 грн. 00 коп. в рівних частинах, тобто по 1135 грн. 00 коп. з кожного окремо (а.с.8). На підставі викладеного,

Outcome: approved