Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за електронним кредитним договором «172156-М» від 15.01.2021 року в розмірі 23700,00 грн. та судових витрат в розмірі 7770,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.01.2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та [PERSON] \~\~за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Еквіфін Україна» було укладено електронний Кредитний договір «172156-М». Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ «Еквіфін Україна», затверджених наказом ТОВ «Еквіфін Україна» № 0212-1 від 02 грудня 2020 року. Позивач зазначає, що відповідно до п. 2.6.1 Кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 10000,00 грн. Відповідно до п. 2.6.2 Кредитного договору строк кредиту з 15.01.2021 року по 13.02.2021 року включно. Згідно до п. 2.6.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за стандартною ставкою в розмірі 1.8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Позивач посилається на те, що ТОВ «Еквіфін Україна» виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором та надало їй кредит в сумі 10000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача, тоді як відповідач у встановлений термін 13.02.2021 року свої зобов`язання за договором в частині повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, на підставі п. 5.7, 5.8, 6.6. Кредитного договору та п. п. 1.2-1.7 угоди до Кредитного договору він був автоматично пролонгований, строк користування кредитом продовжено на 20 календарних днів, тобто до 05.03.2021 року включно. Позивач зазначає, що у період автопролонгації позичальник зобов`язувався сплачувати кредитору проценти за підвищеною процентною ставкою у розмірі 4,15 % від суми кредиту за кожен день користування ним. Позивач вказує, що реальна річна процентна ставка становить 1000,1%, загальна вартість кредиту становить 23700 грн. Позивач посилається на те, що станом на 05.03.2021 року (нова узгоджена дата повернення кредиту) відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Кредитором в розмірі 10000 грн. за тілом кредиту та 13700 грн. за нарахованими процентами. Позивач повідомляє, що, враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 17.03.2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та ТОВ «Фінфорс» був укладений Договір факторингу № 42987483-53, за умовами якого ТОВ «Еквіфін Україна» відступив ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором. Позивач наголошує, що про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Еквіфін Україна» повідомило позичальника шляхом направлення 17.03.2021 року на електронну адресу [PERSON] \~\~електронного листа. Позивач зауважує, що станом на 26.07.2021 року заборгованість [PERSON] \~\~по кредитному договору перед ТОВ «Фінфорс» не погашена і складає 10000 грн. - тіло кредиту та 13700 грн. - нараховані проценти, всього: 23700 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] \~\~на користь ТОВ «Фінфорс» суму боргу за кредитним договором 172156-М від 15.01.2021 року у сумі 23700 грн., з яких 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 13700 грн. нараховані проценти, а також судові витрати у розмірі 7770 грн., які складаються з судового збору 2270 грн., витрат на професійну правничу допомогу\~5500 грн. Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 20.06.2022 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.99-100). В судове засідання представник позивача не з`явився, заявивши в позовній заяві клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.01.2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Еквіфін Україна» було укладено електронний Кредитний договір «172156-М», що підтверджується відповідним кредитним договором, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.53-60). Після укладання Кредитного договору 15.01.2021 року відповідач отримала кредит від кредитодавця у сумі 10000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується карткою рахунку 376 за 15.01.2021 року (а.с.63); витягом з реєстру наданих кредитів від 02.08.2021 року (а.с.64). 17.03.2021 року між ТОВ «Еквіфін Україна» та ТОВ «Фінфорс» укладено договір факторингу № 42987483-53, за умовами якого ТОВ «Еквіфін Україна» відступив ТОВ «Фінфорс» грошові вимоги за кредитним договором. Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу за цим договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (сума наданого кредиту чи позики), проценти, комісію, неустойки (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту, що підтверджується вказаним договором, копія якого додана до матеріалів справи. З наданого суду Витягу з реєстру прав грошових вимог від 19.07.2021 року (Додаток № 1 до Договору факторингу), копія якого додана до матеріалів справи (а.с.83), вбачається, що до фактора\~позивача по справі ТОВ «Фінфорс» - перейшло право грошової вимоги до [PERSON] \~\~на загальну суму 23700 грн., у тому числі сума основного зобов`язання 10000 грн. та проценти у сумі 13700 грн. Про наявність вказаних обставин відповідач була повідомлена, що підтверджено листом на її ім`я від 17.03.2021 року, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.84). Наявна на момент звернення до суду із позовом заборгованість [PERSON] \~\~перед позивачем становить 23700 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 10000 грн. та заборгованості по нарахованим процентам у сумі 13700 грн., що підтверджено довідкою ТОВ «ФІНФОРС» № 26/07-3 від 26.07.2021 року (а.с.85). За правилами ст.ст. 525- 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно пункту 1 частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 4, 6 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Еквіфін Україна» в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем.\~ За таких обставин, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися, норми права, що їх регулюють, всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Крім цього на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Фінфорс» витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Outcome: approved