Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

12.10.2022 [PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою до Кам`янка-Бузької міської ради, в якій просить визнати за нею право власності в цілому з врахуванням 1/3 частинина житловий будинок, який відносився до спільної групи господарства - колгоспний двір та знаходиться по [ADDRESS] , який згідно із витягу з погосподарської книги відносився до колгоспного двору. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.10.2022 відкрито загальне позовне провадження у даній справі. В судове засідання позивач не з`явилася, але подала заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.09.1968 вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , про що 06.10.1968 року зроблено відповідний актовий запис за № 34, і її батьками є: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . Згідно із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що 19.09.2000 року помербатько позивачки, [PERSON] , про що 21.09.2000 року в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 14. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що 05.05.2015, в книзі реєстрації смертей здійснено актовий запис за № 9. Як вбачається з матеріалів справи за життя [PERSON] належало майно, а саме 2/3 житлового будинку, який відносився до суспільної групи господарства - колгоспний двір та знаходиться по [ADDRESS] , який згідно довідки з погосподарської книги Прибужанівської сільської ради за вих. № 218 від 29.07.2021 відносився до колгоспного двору, головою та членом якого був [PERSON] . Згідно із довідки, виданої Прибужанівським старостинським округом Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29.07.2021 року за № 217, вбачається, що померла [PERSON] , яка до дня смерті [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею, постійно до дня її смерті був зареєстрована та прописана, її донька [PERSON] . Як вбачається із витягу з погосподарської книги № 218 виданого 29.07.2021 року Прибужанівським старостинським округом Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської, вбачається що, станом на 15.04.1991 року будинковолодіння по [ADDRESS] , відносилось до суспільної групи господарства - колгоспний двір, в якому проживали і були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, що на день відкриття спадщини після смерті матері позивачки, правовстановлюючі документи на будинок, через приналежність його до суспільної групи господарств «колгоспний двір» відсутні, тому приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л.А. у заведенні та видачі спадкового свідоцтв було відмовлено. Інших правовстановлюючих документів на житловий будинок, окрім записів в погосподарських книгах немає. Згідно ст. 1261 ч.1 ст. 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті,\~той з\~батьків,\~який його\~пережив,\~та \~батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові дідові, бабі, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 12, п.2 ч. 1 ст. 346 ЦК України особа може відмовитись від свого майнового права. Право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. Відповідно до ч. 1.3 ст. 347 ЦК особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно\~Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. У п. 6\~Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року\~(в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 2\~ст. 123 ЦК УРСР 1963 року\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved