Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

позивач та її представник просять суд виділити [PERSON] , у приватну власність у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 1-2 площею 15,92 кв.м., кімнату 1-3 кухня площею 10,92 кв.м., кімнату 1-4 прихожа площею 11,99 кв.м,, кімнату 1-9 санвузол площею 7,21 кв. м., кімнату 1-10 топочна площею 6,19 кв.м. Всього 52,23 кв.м від загальної площі будинку на загальну суму 214 860 гривень 96 копійок, та надвірні споруди: погріб під частиною сараю «В/пг», Ѕ частина сараю «Б», жомова яма «Д», колонка питна №1, вигрібна яма №2, ворота з хвірткою, огорожа № 4, огорожа № 5 на загальну суму 120 325 гривень 50 копійок. Відповідно арифметична частка становить 52/100 від загальної вартості надвірних споруд, виділити у приватну власність [PERSON] , у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 1-1 площею 17,83 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 11,22 кв.м., кімнату 1-6 веранда площею 2,36 кв.м., кімнату 1-7 коридор площею 7,81 кв.м., кімнату 1-8 кухня площею 16,24 кв.м. Всього 55,73 кв.м від загальної площі будинку на загальну суму 229 259 гривень 07 копійок, та надвірні споруди: Ѕ частини сараю «Б», прибудова до сараю «Б1», душова «Г», колонка питна № 1, вигрібна яма № 2, ворота з хвірткою, огорожа № 4, огорожа № 5 на загальну суму 110 668 гривень 50 копійок. Відповідно арифметична частка становить 48/100 від загальної вартості надвірних споруд, зобов`язати [PERSON] , як співвласника № 1 згідно варіанту поділу № 2 відповідно до Технічного звіту № 47/17.02-21 провести наступні переобладнання: викопати дверний отвір із приміщення кімнати 1-7 площею 7,81 кв.м. в приміщення кімната 1-5, площею 11,22 кв.м.; влаштувати віконний отвір в зовнішній стіні кімната 1-5 площею 11,22 кв.м.; виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м. в приміщення кімнати 1-1, площею 17,83 кв.м.; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м. в приміщення кімнати 1-4, площею 11,99 кв.м.; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-1 площею 17, 83 кв.м. в приміщення кімнаті 1-4, площею 11,99 кв.м.; зобов`язати [PERSON] , як співвласника [ADDRESS] згідно варіанту поділу № 2 відповідно до Технічного звіту № 47/17.02-21 провести наступні переобладнання: влаштувати дверний отвір (вхід) з вулиці в приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м., шляхом демонтажу дверного отвору; виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м. в приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м.; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м. в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24 кв.м.; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв. м, в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості між ідеальною та реальною частинами в розмірі 2370 грн.. 54 коп., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] половину коштів отриманих відповідачем під час здійснення валютних операцій отриманих відповідачем під час здійснення валютних операцій в сумі 95 078 грн. 36 коп. та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати за виготовлення технічного звіту № 347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 5000 грн. 00 коп. та оплату судового збору в сумі 4 326 грн. 36 коп., обґрунтовуючи позов наступним. Вона, [PERSON] , [INFO] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Вказана інформація підтверджується даними зазначеними в свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданому Відділом РАЦС Білоцерківського міськвиконкому Київської області 17 липня 1987 року. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у справі ЄУН 368/1141/20, провадження 2/368/180/21 від 03 березня 2021 року шлюб між нею та [PERSON] розірваний. Рішення набрало законної сили 06 квітня 2021 року. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі 21 вересня 1992 року згідно договору купівлі-продажу колгоспного будинку для постійного проживання відповідачем за спільні кошти подружжя придбано в колгоспі [ADDRESS] . Проживати у спірному будинку після розірвання шлюбу стало не можливим, відповідач постійно влаштовує сварки, а також ним було нанесено їй тілесні ушкодження, що стало підставою внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним фактом. В результаті такої поведінки відповідача вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав ти захисту порушених прав на нерухоме майно - частку спірною будинку, майнові права на який оформлені згідно діючого законодавства. За таких обставин вважає, що суд має захистити її права власності на житло шляхом виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 26 січня 2021 року вона звернулася до ТОВ «ПМК-17» заявою про проведення технічної інвентаризації, відповідно 26 січня 2021 року нею, [PERSON] , укладено з ТОВ «ПРОЕКТНО-МОНТАЖНА КОМПАНІЯ-17», в особі директора Ніколаєнко Л.В., договір № 26012021 про проведення технічної інвентаризації. Згідно вказаного договору виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок під номером [ADDRESS] та технічний звіт № 347/17.02.21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . На вирішення будівельно-технічного експертного дослідження поставлено наступні питання: 1.Яка дійсна(ринкова) вартість будинковолодіння станом на час проведення експертизи, що знаходиться по [ADDRESS] ? 2.Які можливі варіанти поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , з можливим відступом від розміру ідеальних часток? 3.Які роботи потрібно виконати по переобладнанню буднику з одноквартирного в двоквартирний і яка вартість переобладнання та сума грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки по кожному з наданих варіантів поділу? Об`єктом дослідження є житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями ти спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Виконання будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку садибного тину господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , поставлено на завдання експерту [PERSON] , який має вищу будівельно-технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) пов`язаних із створенням об`єкта архітектури за категорією експерт з технічного обстеження будівель і споруд, серія АЕ № 003192, виданий 17.03.2014 року згідно з рішенням Атестаційної архітектурно-будівельної комісії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрований у реєстрі атестованих осіб 17.03.2014 року № 3066. Загальна площа вказаного будинку, становить 107,96 кв.м., з житловою площею 44,97 кв.м. з житловими кімнатами: 1-1 кімната площею 17,83 кв.м.; 1-2 кімната площею 15,92 кв.м.; 1-5 кімната площею 11,22 кв.м., допоміжними кімнатами: кімнати 1-3 кухня площею 10,92 кв.м., кімнати 1-4 прихожа площею 11,99 кв.м., кімната 1-6 веранда площею 2,63 кв.м., кімната 1-7 коридор площею 7,81 кв. м. кімната 1-8 кухня площею 16,24 кв.м., кімната 1-9 санвузол площею 7,21 кв.м., кімната 1-10 топка площею 6,19 кв. м. Згідно Технічного звіту № 347/17.02.21 дійсна ринкова вартість житлового буднику з господарськими будівлями та спорудами розташованого по [ADDRESS] , що визначалася порівняльним ринковим підходом на дату проведення експертизи, становить 675 267 гривень 00 коп. Для визначення технічної можливості переобладнання приміщення будинку в ізольовані квартири, за основу були взяті вимоги будівельних норм, а саме: ДБН В.2.2-1-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні межі і споруди. Газопостачання». При огляді приміщення на місці, експертом було перевірено: наявність будівель, використання за функціональним призначенням та відповідність даним технічного паспорта БТІ; відсутність перепланування, переобладнання та зміни функціонального призначення приміщень у порівнянні з даними технічного паспорта БТІ; наявність ознак фізичного зносу, які характеризують технічний стан будівель, шляхом їх відповідності величині фізичного зносу, відображеної технічним паспортом БТІ; наявність інженерних мереж в приміщеннях/будівлі та облікових приладів на інженерних комунікаціях; можливість прокладання додаткових інженерних мереж для влаштування необхідної кількості та площі допоміжних приміщень; можливість влаштування необхідної кількості входів/виходів у відповідності до функціонального призначення приміщень /будівлі; можливість влаштування необхідної кількості та площі допоміжних приміщень у відповідності до функціонального призначення приміщень/будівлі; забезпеченість природнім освітленням основних приміщень та приміщень загального користування. Дослідженням встановлено, що вартість ідеальної частки кожного із співвласників в частині будинку та господарських будівель і споруд становить: співвласнику № 1 із часткою Ѕ - 337 557,00 гривень; співвласнику № 2 із часткою Ѕ - 337 557,00 гривень. Враховуючи об`ємно планувальне рішення будинку та вимоги нормативної документації, на розгляд пропонується три варіанти поділу між співвласниками у відповідності із частками по Ѕ приближеними до ідеальних. Варіанти поділу будинку зазначено у табличній формі та графічно відображено в додатках № 3.1, 3.2 до Технічного звіту № 347/17.02.21. Із запропонованих варіантів поділу вважає найкращим для неї та відповідача варіант № 2. Згідно варіанту № 2 розділу будинку садибною типу, господарських будівель та споруд співвласнику № 1 має відійти житлова кімната 1-1 площею 17,83 кв. м, кімната 1-5 прихожа площею 11,22 кв. м., кімната 1-6 веранда площею 2,63 кв. м., кімната 1-7 коридор площею 7,81 кв. м., кімната 1-8 кухня площею 16,24 кв. м. Всього 55,73 кв. м. від загальної площі будинку. На загальну суму 229 259 гривень 07 копійок. Відповідно арифметична частка становить 51,6/100. Також згідно цього варіанту поділу співвласнику 1 відходять такі надвірні споруди: Ѕ частини сараю «Б», прибудова до сараю «Б1», душова «Г», колонка питна № 1, вигрібна яма № 2, ворота з хвірткою, огорожа № 4, огорожа № 5. На загальну суму 110 668 гривень 50 копійок. Відповідно арифметична частіша становить 48/100 від загальної вартості надвірних споруд. Співвласнику № 2 відповідно до варіанту поділу №2 мають відійти житлова кімната 1-2 площею 15,92 кв.м., кімната 1-3 кухня площею 10,92 кв.м., кімната 1-4 прихожа площею 11,99 кв.м., кімната 1-9 санвузол площею 7,21 кв. м., кімната 1-10 топочна площею 6,19 кв.м. Всього 52,23 кв.м. від загальної площі будинку. Вартість частки 214 860 гривень 96 копійок. Арифметична частка становить 48,4/100. Згідно вказаного варіанту поділу співвласнику № 2 мають відійти наступні надвірні споруди: погріб під частиною сарая «В/пг», /2 частина сарая «Б», жомова яма «Д», колонка питна №1, вигрібна яма №2, ворота з хвірткою, огорожа №4, огорожа №5. Загальна вартість надвірних споруд 120 325 гривень 50 копійок. Арифметична частка відповідно становить 52/100 від загальної площі надвірних споруд. Згідно з таким варіантом поділу компенсація Співвласнику № 2 становитиме 2 370 гривень 54 копійки. Для відокремлення часток у 2-му варіанті розподілу, необхідно виконати наступні роботи (додаток 3.2 до Технічного висновку): співвласнику №1: виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-7 площею 7,81 кв.м в приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м; влаштувати віконний отвір в зовнішній стіні кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м; виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м в приміщення кімнати 1-1 площею 17,83 кв.м; замурувати дверний отвіріз приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м в приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв.м; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-1 площею 17, 83 кв.м в приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв.м. Вартість робіт складає: 15 807 гривень 50 копійок (Додаток 5.3). Співвласнику №2: влаштувати дверний отвір(вхід) з вулиці в приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м, шляхом демонтажу дверного отвору; виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м в приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24 кв.м; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв.м, в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24кв.м. Вартість робіт складає: 13 798 гривень 70 копійок (Додаток 5.3 технічного звіту № 347/17.02-21). Відокремлення системи електропостачання та газопостачання необхідно проводити за проектом, виконаним організацією, яка має відповідну ліцензію на проведення проектних робіт, з подальшим погодженням із енергопостачальними організаціями. До складу проектної документації входить кошторис, проводиться розрахунки вартості робіт. Вона має право виділу їй в натурі частки із спірного будинку, яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності, в судовому порядку, тому просить суд, щоб їй виділили частку у будинку як співвласнику 2 за другим варіантом поділу відповідно до Технічного звіту(висновку) №347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а саме: житлову кімнату 1-2 площею 15,92 кв.м., кімнату 1-3 кухня площею 10,92 кв.м., кімнату 1-4 прихожа площею 11,99 кв.м., кімнату 1-9 санвузол площею 7,21 кв. м., кімнату 1-10 топочна площею 6,19 кв.м та надвірні споруди: погріб під частиною сарая «В/пг», /2 частина сарая «Б», жомова яка «Д», колонка питна №1, вигрібна яма №2, ворота з хвірткою, огорожа №4, огорожа №5. Зобов`язується виконати всі необхідні роботи щодо переобладнання будинку відповідно до технічного звіту. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положенням статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїми коштами за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Частинами першою - третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частішою першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до пункту 3.4. Інструкції, при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами яро захист права приватної власності» зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки. Також відповідач, [PERSON] , в період перебування в шлюбі, приховуючи від неї частину доходу, здійснював купівлю іноземної валюти. Вказаний факт став їй відомий, коли вона в будинку під номером [ADDRESS] під час прибирання знайшла відповідні квитанції та записи здійснені рукою відповідача. Загальна сума здійснення валютних операцій становить станови 5200 (п`ять тисяч двісті) доларів США. Офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 05 вересня 2022 року становить 36,5686 гривні за 1 Долар США. Тобто в національній валюті загальна сума прихованих із сімейного бюджету коштів становить 190 156 гривень 72 коп. Копії квитанцій додаються до матеріалів справи. Оскільки вказані кошти є коштами зі спільного сімейного бюджету вважає, що їй належить половина грошей, а саме: 95 078 гривень 36 коп. Вважає також, що факт приховування коштів із сімейного бюджету підтверджується тим, що 05 січня 2022 року відповідач придбав у власність квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру [PERSON] придбав через дев`ять місяців після розірвання шлюбу. Спадок він не отримував, іншого майна в цей період не реалізовував, за наявною у неї інформацією, відповідач не має відповідного доходу, щоб за короткий термін можна було здійснити дорого вартісну покупку. Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 Сімейного Кодексу України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 761/32404/14-ц. За змістом наведених норм, факт використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами. Такими доказами вважаю надані до позовної заяви копії квитанцій, що підтверджують придбання відповідачем іноземної валюти в період з 2019 року по 2021 рік та копія запису зроблених власноруч відповідачем про підрахунок таких коштів. Відповідно до позиції ВС до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимога про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Аналогічна позиція підтримана ВС й у подальших рішеннях, зокрема, у практиці 2021 року, а саме у постанові від 22.03.2021 у справі № 522/5302/16-ц. Вона вважає що кошти витрачені відповідачем всупереч інтересам сім`ї, таємно від неї на розсуд [PERSON] є спільним майном подружжя, тому вона, [PERSON] , має право на Ѕ частини вказаних коштів, а саме на 95 078 гривень 36 коп. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» нею сплачено судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1337 гривні 60 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав. Вважає, що будинок належить йому, бо він його придбав сам. Ніяких доларів він міняв. Він не знає, що то за листок надала позивач. Так, у власності він має квартиру, яку купив за кошти, які йому позичила сестра. Ніяких договорів із сестрою він не укладав, бо вона йому довіряє. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. 17 липня 1987 року між сторонами по справі позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Білоцерківським ЗАГС Київської області. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у справі ЄУН 368/1141/20, провадження 2/368/180/21 від 03 березня 2021 року шлюб між сторонами розірваний. Рішення набрало законної сили 06 квітня 2021 року. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Що стосується поділу житлового будинку з господарськими будівлями ти спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , то суд в цій частині задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного. Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Таке положення містить і норма статті 368 ЦК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). У ЦК України, крім понять "нерухомість", "нерухоме майно", "об`єкт нерухомого майна" (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: "об`єкт незавершеного будівництва" (стаття 331), "об`єкт будівництва" (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843 цс 17. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частинами першою, другою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Між колгоспом ім.. Петровського с. Уляники та жителем с. Балико - Щучинка Кагарлицького району [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу від 21.09.1992 р., згідно якого колгосп ім.. Петровського продав, а [PERSON] купив жилий будинок, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] на присадибній земельній ділянці розміром 0,10 га. На присадибній земельній ділянці розташований жилий будинок, зальною площею 39 м2 з надвірними спорудами сарай, в якому є погріб. Продаж будинку здійснено за 11 902 крб., які було оплачено [PERSON] та підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 630 від 20.09.1992 р. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частин 1, 2 статті 71 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Положенням ст.370 ЦК України визначено право співвласників на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній сумісній власності. В разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, визначаючи порядок володіння, користування та розпорядження таким майном, що визначає зміст права спільної сумісної власності. Хоча при праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або судом. Частиною 1 статті 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обстави, які мають істотне значення. Згідно із ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Згідно приписів ч.ч. 1-3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 367, 379, 380 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Згідно технічного звіту (висновок) № 347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 18.02.2021 р. встановлено, що дійсна (ринкова) вартість будинковолодіння станом на час проведення експертизи, що знаходиться по [ADDRESS] , з урахування земельної компоненти (земельної ділянки) становить: 675 267,00 гривень. Можливі варіанти поділу в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , з можливим відступом від розміру ідеальних часток, детально описані в дослідницькій частині висновку та відображені додатках. Роботи, які потрібно виконати по переобладнанню будинку з одноквартирного в двоквартирний і яка вартість переобладнання та сума грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки по кожному з наданих варіантів розподілу, детально описано в дослідницькій частині висновку. Згідно технічного звіту (висновок) № 347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 18.02.2021 р. було визначено три варіанта, серед яких другий варіант найбільш підходить для сторін та який було також обрано позивачем. Для визначення технічної можливості переобладнання приміщення будинку в ізольовані квартири, за основу були взяті вимоги будівельних норм, а саме: ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі та споруди. Газопостачання». Згідно варіанту № 2 розділу будинку садибною типу, господарських будівель та споруд співвласнику № 1 - [PERSON] має відійти житлова кімната 1-1 площею 17,83 кв. м, кімната 1-5 прихожа площею 11,22 кв. м., кімната 1-6 веранда площею 2,63 кв. м., кімната 1-7 коридор площею 7,81 кв. м., кімната 1-8 кухня площею 16,24 кв. м. Всього 55,73 кв. м. від загальної площі будинку. На загальну суму 229 259 гривень 07 копійок. Відповідно арифметична частка становить 51,6/100. Також згідно цього варіанту поділу співвласнику 1 відходять такі надвірні споруди: Ѕ частини сараю «Б», прибудова до сараю «Б1», душова «Г», колонка питна № 1, вигрібна яма № 2, ворота з хвірткою, огорожа № 4, огорожа № 5. На загальну суму 110 668 гривень 50 копійок. Відповідно арифметична частіша становить 48/100 від загальної вартості надвірних споруд. Співвласнику № 2 - [PERSON] відповідно до варіанту поділу № 2 мають відійти житлова кімната 1-2 площею 15,92 кв.м., кімната 1-3 кухня площею 10,92 кв.м., кімната 1-4 прихожа площею 11,99 кв.м., кімната 1-9 санвузол площею 7,21 кв. м., кімната 1-10 топочна площею 6,19 кв.м. Всього 52,23 кв.м. від загальної площі будинку. Вартість частки 214 860 гривень 96 копійок. Арифметична частка становить 48,4/100. Згідно вказаного варіанту поділу співвласнику № 2 мають відійти наступні надвірні споруди: погріб під частиною сарая «В/пг», /2 частина сарая «Б», жомова яма «Д», колонка питна №1, вигрібна яма №2, ворота з хвірткою, огорожа №4, огорожа №5. Загальна вартість надвірних споруд 120 325 гривень 50 копійок. Арифметична частка відповідно становить 52/100 від загальної площі надвірних споруд. Згідно з таким варіантом поділу компенсація Співвласнику № 2 становитиме 2 370 гривень 54 копійки. Для відокремлення часток у 2-му варіанті розподілу, необхідно виконати наступні роботи (додаток 3.2 до Технічного висновку): співвласнику №1: виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-7 площею 7,81 кв.м в приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м; влаштувати віконний отвір в зовнішній стіні кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м; виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м в приміщення кімнати 1-1 площею 17,83 кв.м; замурувати дверний отвіріз приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м в приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв.м; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-1 площею 17, 83 кв.м в приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв.м. Вартість робіт складає: 15 807 гривень 50 копійок (Додаток 5.3). Співвласнику №2: влаштувати дверний отвір(вхід) з вулиці в приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м, шляхом демонтажу дверного отвору; виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м в приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24 кв.м; замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв. м, в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24кв.м. Вартість робіт складає: 13 798 гривень 70 копійок (Додаток 5.3 Технічного звіту № 347/17.02-21). Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 60, частини першої статті 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з надвірними спорудами є об`єктом права спільної сумісної власності, та відповідачем не спростовано презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, тому слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягає поділу. Провівши поділ нерухомого майна між співвласниками в натурі, суд виходив із рівності їх часток, а саме: виділивши [PERSON] , у приватну власність у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 1-2 площею 15,92 кв.м., кімнату 1-3 кухня площею 10,92 кв.м., кімнату 1-4 прихожа площею 11,99 кв.м,, кімнату 1-9 санвузол площею 7,21 кв. м., кімнату 1-10 топочна площею 6,19 кв.м. Всього 52,23 кв.м від загальної площі будинку на загальну суму 214 860 гривень 96 копійок, та надвірні споруди: погріб під частиною сараю «В/пг», Ѕ частина сараю «Б», жомова яма «Д», колонка питна №1, вигрібна яма №2, ворота з хвірткою, огорожа № 4, огорожа № 5 на загальну суму 120 325 гривень 50 копійок. Відповідно арифметична частка становить 52/100 від загальної вартості надвірних споруд, та виділивши у приватну власність [PERSON] , у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] : житлову кімнату 1-1 площею 17,83 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 11,22 кв.м., кімнату 1-6 веранда площею 2,36 кв.м., кімнату 1-7 коридор площею 7,81 кв.м., кімнату 1-8 кухня площею 16,24 кв.м. Всього 55,73 кв.м від загальної площі будинку на загальну суму 229 259 гривень 07 копійок, та надвірні споруди: Ѕ частини сараю «Б», прибудова до сараю «Б1», душова «Г», колонка питна № 1, вигрібна яма № 2, ворота з хвірткою, огорожа № 4, огорожа № 5 на загальну суму 110 668 гривень 50 копійок. Відповідно арифметична частка становить 48/100 від загальної вартості надвірних споруд. Окрім того у технічному звіту (висновку) № 347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 18.02.2021 р. було визначено виконання певних будівельних робіт, тому суд вважає зобов`язати сторони виконати певні роботи, а саме: 1)зобов`язати [PERSON] , як співвласника № 1 згідно варіанту поділу № 2 відповідно до Технічного звіту № 47/17.02-21 провести наступні переобладнання: ?викопати дверний отвір із приміщення кімнати 1-7 площею 7,81 кв.м в приміщення кімната 1-5, площею 11,22 кв.м.; ?влаштувати віконний отвір в зовнішній стіні кімната 1-5 площею 11,22 кв.м; ?виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м в приміщення кімнати 1-1, площею 17,83 кв.м.; ?замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-5 площею 11,22 кв.м. в приміщення кімнати 1-4, площею 11,99 кв.м.; ?замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-1 площею 17, 83 кв.м. в приміщення кімнаті 1-4, площею 11,99 кв.м. 2)зобов`язати [PERSON] , як співвласника [ADDRESS] згідно варіанту поділу № 2 відповідно до Технічного звіту № 47/17.02-21 провести наступні переобладнання: ?влаштувати дверний отвір (вхід) з вулиці в приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м., шляхом демонтажу дверного отвору; ?виконати дверний отвір із приміщення кімнати 1-3 площею 10,92 кв.м. в приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м.; ?замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-10 площею 6,19 кв.м. в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24 кв.м; ?замурувати дверний отвір із приміщення кімнати 1-4 площею 11,99 кв. м, в приміщення кімнати 1-8 площею 16,24. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Згідно технічного звіту (висновок) № 347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 18.02.2021 р. встановлено, що вартість ідеальної частки кожного із співвласників в частині будинку та господарських будівель і споруд становить: співвласнику № 1 із часткою 1/2 - 337 557,00 грн. та співвласнику №2 із часткою 1/2 - 337 557,00 грн. Оскільки при поділі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між сторонами є різниця, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію вартості між ідеальною та реальною частинами в розмірі 2370 грн. 54 коп. Що стосується коштів отриманих відповідачем під час здійснення валютних операцій отриманих, то суд в цій частині задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Частина перша статті 69 СК України встановлює, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Позивач [PERSON] надала до суду папір, на якій відповідачем власноруч написано дані про те, коли і скільки він обмінював валюту, а також на підтвердження цього надано квитанції про конвертування валюти. Відповідач [PERSON] заперечував проти того, що проводив обмін валюти під час перебування у шлюбі з позивачем, так як кошти на квартиру, яку купив після розірвання шлюбу, були позичені йому сестрою, які досить віддає. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц (провадження №61-2446св18), від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц (провадження № 61-8518св18). Суд відхиляє доводи відповідача про отримання в борг кошти для придбання квартири у сестри, оскільки доказів на підтвердження отримання коштів не надав. Тобто, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що кошти, про які ставить питання позивач, тому вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] половину коштів отриманих відповідачем під час здійснення валютних операцій отриманих відповідачем під час здійснення валютних операцій в сумі 95 078 грн. 36 коп. Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При цьому, судом ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain, п. п. 29 - 30). Що стосується судових витрат, то слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи: 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, позивачем було проведено технічний звіт (висновок) № 347/17.02-21 щодо проведення будівельно-технічної експертизи про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 18.02.2021 р. за яку було проведено оплату в сумі 5000,00 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера. Таким чином, позивач у зв`язку з розглядом справи вимушений був понести витрати на проведення експертизи у розмірі 5000,00 грн., яка підлягають стягненню на її користь з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір за подання позовної заяви складає 4 326 грн. 36 коп. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору від 22 серпня 2022 року, який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 4 326 грн. 36 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved