Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо проведення донарахування абоненту [PERSON] необлікованого об`єму природного газу на суму 712,48000000000002 грн. та зобов`язати останнього провести перерахунок вартості спожитого абонентом [PERSON] природного газу за період з 01.01.2021 по 02.08.2021 для опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має особовий рахунок газопостачання № [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] . Починаючи з січня 2021 року по серпень 2021 року Оператор ГРМ АТ «ЖИТОМИРГАЗ» кожного місяця нараховує сплату за (доставку) розподіл природного газу в розмірі 101,78 грн., очевидно вважаючи, що споживач має довічне зобов`язання сплачувати послугу доставки газу оператору як об`єкт побутового споживача на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення. Жодним законом України не передбачена довічна сплата оператору за послугу розподілу (доставки) природного газу на об`єкт побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, адже використовувати природний газ тільки для приготування їжі або опалення є законним правом споживача, тобто ніхто не може примусити сплачувати за послуги, які споживач не замовляв і не споживав. Відповідно до укладеного договору позивач є споживачем послуг з газопостачання АТ «Оператор газорозподільної системи «ЖИТОМИРГАЗ». Відповідач діючи упереджено, у своїх інтересах здійснив донарахування позивачеві необлікованого об`єму природного газу щомісячно, що становить у вартісному еквіваленті 712,48000000000002 грн., тому порушене право позивача підлягає судовому захисту і у частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення донарахування абоненту необлікованого об`єму, оскільки позивач не витрачав такої кількості газу у своєму будинкові по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~19.10.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Між АТ «ЖИТОМИРГАЗ» та позивачем укладений Типовий договір розподілу природного газу, який затверджений\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498. Вказаний договір є публічним та регламентує порядок і умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, в якості якого виступає АТ «ЖИТОМИРГАЗ», обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. ст. 633, 634, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунку Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Факт споживання природного газу та оплати підтверджується витягом про фінансовий стан з особового рахунку споживача [PERSON] з системи «Gasolina». Наразі об`єкт споживача, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приєднаний до газорозподільної мережі, а відтак позивач має доступ до мережі. Згідно з п. 1 гл. 6 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем, розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Споживачем за період із 01.10.2018 по 30.09.2019 фактично спожито природного газу в об`ємі 1642,89 метрів кубічних, що згідно з п. 2 гл. 6 розд. 6 Кодексу газорозподільчих систем визначається річною замовленою потужністю об`єкта споживача та підтверджується зафіксованими показами лічильника. За таких обставин, 1/12 річної замовленої потужності об`єкта позивача становить 136,89 метрів кубічних. Крім того, у період з 01.10.2019 по 30.09.2020 фактично спожито природного газу у об`ємі 1691,45 метрів кубічних, тому 1/12 річної замовленої потужності об`єкта позивача становить 117,81 метрів кубічних. Згідно п. 6.3 Договору та відповідно до встановленого для АТ «ЖИТОМИРГАЗ» тарифу, за об`єктом позивача, визначено вартість послуг з розподілу природного газу на 2020 рік в період з 01.01.2020 по 30.06.2020 у розмірі 146 грн. 20 коп. (з ПДВ) за місяць, а з липня 2020 року 162 грн. 62 коп. (з ПДВ) за місяць, з 01.01.2021 237 грн. 50 коп. (з ПДВ) за місяць. Пропозицій або заяв щодо розірвання Типового договору розподілу природного газу від позивача на адресу АТ «ЖИТОМИРГАЗ» не надходило. Відповідач у період з 01.01.2020 по 12.10.2021 забезпечує підтримання замовленої річної потужності на об`єкті позивача та його доступ до газорозподільної системи, але направлені на адресу позивача рахунки на оплату послуг за договором розподілу природного газу не сплачує та\~\~допустив заборгованість, яка станом на 12.10.2021 становить 1187 грн. 48 коп. Документи, які надані до позову позивачем на підтвердження відсутності заборгованості по договору на розподіл природного газу відповідач звертає увагу, що платежі були здійснені за спожитий природний газ, а отримувачем коштів є ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», натомість останнє є окремим господарюючим суб`єктом, що має окремі рахунки в банках, здійснює окремий облік видатків та надходжень, а відтак оплати здійснені за спожитий природний газ не можуть бути зараховані в рахунок оплати послуг АТ «ЖИТОМИРГАЗ» по договору на розподіл. Щодо нарахувань необлікованих об`ємів природного газу відповідач повідомляє, що станом на 12.10.2021 останній донарахувань позивачеві не облікованих об`ємів природного газу не здійснювало (а.с.21-24). 02.11.2021 позивачем надіслано до суду відповідь на відзив, в якому вказано, що відповідачем не надано будь-яких документів на підтвердження перебування у його власності газорозподільної системи по [ADDRESS] . До того ж, постанова НКРЕП від 29.06.2017 №847 не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно, так і не надано витягу про реєстрацію права власності з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно на газорозподільну систему по [ADDRESS] . Доказом нарахування відповідачем за послуги газопостачання позивачу слугує проста таблиця «фінансовий стан розрахунків за послугу з розподілу природного газу» підписана невідомою посадовою особою [PERSON] , де зазначено попередні показники лічильника 000 за усі місяці оспорюваного періоду оплати за газопостачання відповідачем, довідка не має в собі печатки, тобто показників лічильника у відповідача по факту не має, а заборгованість у позивача виникла (а.с.45-48). 04.11.2022 відповідач скориставшись своїм правом на подачу до суду заперечення на відповідь на відзив вказав, що НКРЕП як уповноважений орган перевіряв правові підстави здійснювати АТ «ЖИТОМИРГАЗ» господарську діяльність з розподілу природного газу в межах зони ліцензованої діяльності, після чого Товариству було надано відповідну ліцензію, а відтак саме АТ «ЖИТОМИРГАЗ» є єдиним надавачем послуги з розподілу природного газу в межах території м. Житомир та Житомирської області (крім м. Коростишів та Коростишівського району), а також території сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району та села Махаринці Козятинського району Вінницької області. Факт споживання природного газу та оплат підтверджується витягом про фінансовий стан з особового рахунку споживача [PERSON] (№ [NUMBER] ) з системи « [PERSON] ». Для забезпечення збереження та обліку даних про споживачів, спожиті об`ємі, газоспоживаюче обладнання, ЗВТ, кількість осіб відповідачем в господарській області використовується програмний продукт « [INFO] » (а.с. 50-56). 03.12.2022 [PERSON] подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів сплати за послуги газопостачання (а.с.67). Згідно положень ч. 2, 4, 5, 8, 9\~ст. 83 ЦПК України\~позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Враховуючи визначені статтею 83 ЦПК України правила подання доказів, суд не приймає до розгляду подані позивачем 03.12.2021 докази, так як позивач не повідомляв суд про об`єктивні причини неможливості подати вказані докази у встановлений законом строк. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.127). В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог [PERSON] , вважає їх безпідставними посилаючись на ті ж обставини, які зазначені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] та приєднаний до газорозподільної мережі. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] сплачувались кошти за газ по особовому рахунку № [NUMBER] , отримувачкоштів Житомиргаз збут всі райони ТОВ фіз. особи (а.с. 8, 9, 10, 11, 12, 13). З фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу за рахунком [NUMBER] , абонент [PERSON] , вбачається, що останній в період з лютого 2020 року по травень 2021 року частково сплачував кошти за розподіл природного газу та станом на жовтень місяць 2021 року розмір боргу становить 1187 грн. 48 коп. (а.с. 26). Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. При цьому п. 1 ч. 2 цієї статті визначено, що виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 4 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Пунктом 32 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що Регулятором є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. На підставі ст. 41 Закону України «Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем. Згідно з положеннями п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Відповідно до\~пунктів 1.1.,\~1.3.\~Типового договору\~розподілу природного\~газу,\~затвердженої постановою\~НКРЕКП №2498\~від 30.09.2015,\~цей договір\~є публічним\~та регламентує\~порядок і\~умови забезпечення\~цілодобового доступу\~Споживача до\~газорозподільної системи,\~розподіл (переміщення)\~природного газу\~газорозподільною системою\~з метою\~його фізичної\~доставки до\~межі балансової\~належності об`єкта\~Споживача та\~переміщення природного\~газу з\~метою фізичної\~доставки Оператором\~ГРМ обсягів\~природного газу\~до об`єктів\~споживачів,\~а також\~правові засади\~санкціонованого відбору\~природного газу\~з газорозподільної\~системи. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно ст.\~57\~Конституції\~України\~закони та\~інші\~нормативно-правові\~акти,\~що\~визначають\~права і\~обов`язки\~громадян,\~мають\~бути\~доведені до\~відома\~населення\~у порядку,\~встановленому\~законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В свою чергу, постанову НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 було опубліковано в газеті «Офіційний вісник України» від 01.12.2015 №93, тобто доведено до відома населення України. Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 №2080 внесені зміни до Кодексу газорозподільних систем, Типового договору розподілу природного газу та Методики визначення тарифу на послуги розподілу природного газу. Зазначеними змінами для споживачів з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послуги з розподілу природного газу, зокрема, споживачі повинні сплачувати послуги з розподілу природного газу окремо від вартості спожитого газу. В газеті «Урядовий кур`єр» від 28.12.2019 опубліковано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №3037 від 24.12.2019, якою встановлено тариф на послуги розподілу природного газу, при цьому зазначається, що постанова набирає чинності з 01.01.2020. Фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу, у відповідності до вимог пункту 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРС, є споживання природного газу, що також не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає доведеним приєднання (акцептування) останнього до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, оскільки він отримував послуги з постачання природного газу, а тому, відповідно, отримував і послуги з розподілу природного газу, а також частково сплачував кошти за надання послуг з розподілу природного газу. Абзацами 4, 5 пункту 5 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має право подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Як встановлено судом, позивач не відмовлявся від послуг з розподілу природного газу та про розірвання відповідного договору не заявляв. Водночас, доводи позивача про те, що відповідач є постачальником природного газу належними доказами не підтверджені. \~ \~ \~ \~Отже, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивачем не доведено в суді неправомірність дій відповідача щодо нарахування плати за розподіл природного газу, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed