Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини. З 04.06.2011 позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний за рішенням суду від 12.03.2015, і від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого згідно з виконавчим листом від 03.04.2014 позивач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти сплачуються позивачем своєчасно і в повному обсязі та жодним чином не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання свого сина [PERSON] . Впродовж усього часу позивач забезпечував утримання сина відповідно до рішення суду та наразі будь-якої заборгованості по аліментам не має, а під час побачень із сином додатково надавав продукти, іграшки, одяг, засоби для відпочинку, навчання та розвитку. Позивач має постійну роботу на підприємстві ВП «Хмельницька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», інші доходи в нього відсутні. 14.02.2020 позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , а [INFO] у цьому шлюбу в них народився син [PERSON] , внаслідок чого у позивача змінився сімейний стан, а дружина позивача [PERSON] на даний час не працює та перебуває на утриманні позивача, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач зауважує, що виплата аліментів на сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) ставить в нерівне становище сина [PERSON] , що суперечить нормам сімейного законодавства щодо реалізації права дітей на належне батьківське утримання. Таким чином, позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.04.2014 на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.09.2022 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 10.10.2022 (а.с. 29). 10.10.2022 розгляд справи не відбувся через оголошення повітряної тривоги у Хмельницькій області, а підготовче засідання було призначене на 19.10.2022 (а.с. 35). 19.10.2022 судом було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2022 (а.с. 41). У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки нею не повідомлялися, відзиву на позову вона не подала, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04.06.2011 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12.03.2015, і від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-11, 14, 19). Згідно з рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03.04.2014 та на підставі виконавчого листа від 29.04.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2014 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). 14.02.2020 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим його нинішня дружина [PERSON] , яка працює на посаді вчителя англійської мови у Нетішинському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІ ст. та ліцей» Нетішинської міської ради Хмельницької області, з 08.03.2021 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 15, 16, 17). Як вбачається з довідки ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» № 322 від 24.08.2022, за період із січня по липень 2022 року відповідач отримав заробітну плату у загальному розмірі 367001,49 грн, а саме: за січень 43006,40 грн; за лютий 43006,40 грн; за березень 73593,47 грн; за квітень 41418,09 грн; за травень 45076,49 грн; за червень 51462,16 грн, за липень 69438,48 грн (а.с. 18). У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом із тим, за приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 прожитковий мінімум на 2022 рік складає: 1) для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2100 гривень; з 1 липня 2201 гривень; з 1 грудня 2272 гривень; 2) для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 гривень; з 01 липня 2744 гривень; з 01 грудня 2833 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зазначається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, і значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Водночас [PERSON] не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що матеріальний стан позивача погіршився, а останній не здатний продовжувати сплачувати аліменти на дитину від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини усіх видів свого заробітку (доходу). Крім того, на думку суду, зменшення розміру аліментів може призвести до неможливості забезпечення необхідного та достатнього гармонійного розвитку малолітньої дитини, у той час як батьки повинні відповідально ставитися до своїх батьківських обов`язків і не ставити надання належної матеріальної допомоги дітям від попередніх стосунків/шлюбів у залежність від створення нової сім`ї. Сама по собі зміна сімейного стану платника аліментів, зокрема народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, якщо належними та допустимими доказами платником аліментів не підтверджено погіршення його майнового стану (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду: від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц; від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19; від 28.05.2021 у справі № 715/2073/20; 30.08.2021 у справі № 301/2160/20). Більше того, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду: від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18; від 20.12.2021 у справі № 681/15/21). Суд вважає надуманим посилання позивача на те, що продовження сплати ним аліментів на дитину від першого шлюбу [PERSON] у встановленому раніше судом розмірі ставить в нерівне становище дітей від обох шлюбів, позаяк після сплати ним аліментів у позивача залишається 3/4 його заробітку, і ця сума суттєво перевищує встановлений на теперішній час прожитковий мінімум для працездатних осіб (який відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021 з 01.07.2022 складає 2600 грн) та очевидно є достатньою для повноцінного забезпечення матеріальних потреб нової сім`ї позивача. Також суд не вбачає у продовженні сплати [PERSON] аліментів на дитину від першого шлюбу у встановленому раніше судом розмірі будь-якого порушення норм сімейного законодавства, на що позивач посилався у своєму позові. За таких обставин, виходячи з потреб та інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання його малолітнього сина [PERSON] , а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed