Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів: Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська міська лікарня №2» Чернігівської міської ради про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти на лікування потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 28 705, 72 грн., стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 5 112, 66 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.09.2021 [PERSON] , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Потерпілою по даному кримінальному провадженню була [PERSON] . Відповідно до виписних епікризів №2252 та №619 із медичних карток стаціонарного хворого [PERSON] впродовж двох періодів перебувала на лікуванні травматологічного відділення ЧМЛ №2 в результаті отриманих 20.01.2021 в дорожньо-транспортій пригоді тілесних ушкоджень. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Чернігівської міської ради, витрачених на лікування потерпілої, в межах даного кримінального провадження не заявлявся. В зв`язку з зміною 01.04.2020 механізму фінансування КНП «Чернігівська міська лікарня №2» в подальшому фінансування здійснюється Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Чернігівська міська лікарня №2» та Національною службою здоров`я України Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0403-Е420-Р000 та №3625-Е421-Р000. Кошти перераховуються Національною службою здоров`я України безпосередньо на рахунок лікарні. Засновником, власником та органом управління майном КНП «Чернігівська міська лікарня №2» є Чернігівська міська рада. КНП «Чернігівська міська лікарня №2» є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Фінансування діяльності КНП «Чернігівська міська лікарня №2» здійснюється у встановленому порядку за рахунок місцевого та державного бюджету, а також інших джерел, не заборонених законодавством України. Послуги КНП «Чернігівська міська лікарня №2» , пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплаченого Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення « (КПКВК 2308060) визначено «Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086. Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки Національна служба здоров`я України витратила (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілої, котра перебувала на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між Національною службою здоров`я України та КНП «Чернігівська міська лікарня №2», дані кошти необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. Відповідач відзив на позов, заяв та клопотань не надіслав, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.09.2022 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.09.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком 2 (два) роки. (а.с. 17-24) Згідно довідки про витрати КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради №37 від 09.02.2022 року [PERSON] знаходилася на лікуванні з 20.01.2021 року по 10.02.2021 року, 21 ліжко-днів, вартість витрат на лікування складає 15 110 грн. 34 коп. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені за рахунок коштів місцевого бюджету в сумі - 2284 грн. 38 коп., за рахунок коштів Національної служби здоров`я України в сумі - 12825 грн. 96 коп. (а.с. 25) Згідно довідки про витрати КНП «Чернігівська міська лікарня № 2» Чернігівської міської ради №38 від 09.02.2022 року [PERSON] знаходилася на лікуванні з 10.03.2021 року по 05.04.2021 року, 26 ліжко-днів, вартість витрат на лікування складає 18 708 грн. 04 коп. У вартість ліжко-дня включені витрати здійснені за рахунок коштів місцевого бюджету в сумі - 2828 грн. 28 коп., за рахунок коштів Національної служби здоров`я України в сумі - 15879 грн. 76 коп. (а.с. 26) Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Аналогічні роз`яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 (із змінами і доповненнями) «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», в пункті 6 якої роз`яснено, що звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Оскільки витрати на лікування потерпілої обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених нею у стаціонарі та вартості витрат на її лікування в день, тому суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти на лікування потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 28 705, 72 грн., стягнення з відповідача на користь держави в особі Чернігівської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину [PERSON] , в сумі 5 112, 66 грн. в рахунок відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України відповідачем не надано доказів на підставу своїх заперечень, при цьому фактично заперечення і не були заявлені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved