Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Представник позивачазвернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 17 287,48 грн. за кредитним договором від 20 серпня 2020 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 20 серпня 2020 року між позивачем - АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання заяви про приєднання № 5664366610/200820 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Також відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 09.11.2020 року з наміром отримати кредит на свій картковий рахунок відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої відповідач погодилась на умови цього Договору, який розміщений на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua, йому відкрито картковий рахунок та встановлено кредит у розмірі 15 000, 00 грн на строк дії картки (до 09 листопада 2025 р.), процентна ставка за яким є фіксованою і складає 38 % річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач належним чином не виконав умови договору, зв`язку з чим станом на 04 серпня 2022 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 17 287,48 грн., з яких: 14 831,11 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1423,25 грн. - проценти за користування кредитом; 153,59 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 26,14 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 740,49 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 112,90 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Такі дії [PERSON] свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2022 року справу передано за підсудністю до Болехівського міського суду Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать оголошення на сайті Судової влади. Причину своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності, неявка до суду, незалежно від причин, вказує на те, що відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді. В зв`язку із чим, суд розглядає справу за наявних у справі доказів у її відсутності, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 20 серпня 2020 року між позивачем - АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір у формі заяви про встановлення відновлюваної кредитної лінії, за умовами якого [PERSON] було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» в сумі 15 000,00 грн. зі строком кредитування не більше 60 місяців з можливим подовженням строку кредитування на той самий строк. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає - 38% річних. Процентна ставка за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки складає 0,001% річних. Процента ставка за перевищення ліміту по поточному рахунку (несанкціонований овердрафт) складає. 60% річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач належним чином не виконав умови договору, зв`язку з чим станом на 04 серпня 2022 року в нього утворилась заборгованість у розмірі 17 287,48 грн., з яких: 14 831,11 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1423,25 грн. - проценти за користування кредитом; 153,59 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 26,14 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 740,49 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 112,90 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У зв`язку із порушенням умов Договору щодо несплати процентів за користування кредитом, Банк направляв відповідачу повідомлення №108.20-12/782 від 28 жовтня 2021 року про заборгованість по кредиту, якою вимагав повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В силу ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, і трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України, встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 17 287,48 грн., з яких: 14 831,11 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 1423,25 грн. - проценти за користування кредитом; 153,59 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 26,14 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 740,49 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 112,90 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2481,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 0410009 від 04 серпня 2022 року, а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved