Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

10.01.2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані попередній власник квартири та її син [PERSON] та [PERSON] , які більше року не мешкають у спірній квартирі. Реєстрація відповідачів в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, тому вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладання судового розгляду не надали. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін та, відповідно до вимог\~280\~ЦПК України, проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. З договору купівлі-продажу квартири № 2110 від 22.12.2021 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 291912693 від 22.12.2021 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] З довідки про зареєстрованих у житловому приміщені № 161558 від 20.12.2021 року, виданої адміністратором ЦНАПу Слов`янської міської ВЦА, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З акту, виданого директором ТОВ «Керуюча компанія Ліра ЛТД» від 23.12.2021 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не мешкають у вищевказаній квартирі з травня 2014 року. Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі понад встановлені законом строки, самостійно покинули зазначену квартиру та перестали у ній мешкати. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають бути визнані такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки не мешкають у спірній квартирі понад встановлені законом строки та їх право користування квартирою перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягнення з відповідачів судового збору, який суд покладає на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved