Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

[PERSON] 05.09.2022 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 26.08.2009 року, [PERSON] [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 661, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу ( серя [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу призвище позивачки з [PERSON] було змінено на [PERSON] . З 26.06.2022 року позивач та відповідач остаточно припинили подружні стосунки. Наразі позивачка звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у позивачки з відповідачем народилася спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідач [PERSON] добровільно допомоги по утриманню [PERSON] не надає, участі у вихованні дитини не приймає. У зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 06.09.2022 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 21). Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2009 року, [PERSON] [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зроблено актовий запис № 661, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу ( серя [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу призвище позивачки з [PERSON] було змінено на [PERSON] . ( а.с.12) З 26.06.2022 року позивач та відповідач остаточно припинили подружні стосунки. Наразі позивачка звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у позивачки з відповідачем народилася спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (а.с.13) Відповідач [PERSON] добровільно допомоги по утриманню [PERSON] не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачкою доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. Ураховуючи викладене, суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та вважає за можливе стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачка судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved