Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] з позовом до Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності, а саме: на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Ромейківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РВО145142. Позивачка прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія АВІ №611612. Фактично [PERSON] було видано два сертифікати на право на земельну частку (пай) особисто їй та її чоловікові, який вона успадкувала. На підставі обох сертифікатів їй було видано державні акти, однак у них допущені помилки, а саме її по батькові записане « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] ». Обидва державні акти було визнано недійсними і видано взамін інші. Однак, при їх видачі також було допущено помилки, а саме: чоловікові позивачки належав сертифікат, серії РВ №0145142, на підставі якого видано державний акт, серії ЯГ №379006 від 23.06.2006, в якому було допущено помилку і розпорядженням голови Володимирецької районної державної адміністрації від 01.12.2006 року №345 даний державний акт визнано недійсним та рекомендовано виготовити новий державний акт, який виготовлений так і не був. Загальна площа земельних ділянок - 3,48 га. На підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 01.12.2006 року №345 позивачці було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ №008126 загальною площею 3,48 га. Відповідно позивачка розробила технічну документацію на ці земельні ділянки і є їх власником, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Самій позивачці належав сертифікат, серії РВ №0145143, на підставі якого видано державний акт, серії ЯГ №379050 від 23.06.2006, в якому було допущено помилку і розпорядженням голови Володимирецької районної державної адміністрації від 01.12.2006 №345 даний державний акт визнано недійсним та рекомендовано виготовити новий державний акт, який також не був виготовлений. Загальна площа земельних ділянок - 4,92 га. Відомості про ці земельні ділянки у Державному земельному кадастрі відсутні. Новий державний акт не видавався. Позивачка до цього часу користується даними земельними ділянками і сплачує за них земельний податок. Однак, на даний час, видати новий державний акт вже неможливо у зв`язку з тим, що нормативно-правові акти, що регулювали порядок видачі та заповнення державних актів втратили чинність, оскільки відповідно до п.п.9, 10 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки здійснюється до 1 січня 2013 року. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Відповідно, позивач не може отримати правовстановлюючий документ на дані земельні ділянки. Тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 07.10.2022. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] . Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РВО145142. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, серії АВІ №611612, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай), серії РВО145142. Згідно листів Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 13.07.2022 року №29-17-0.2-2383/2-22 та від 22.08.2022 року №29-17-0.2-2906/2-22 фактично [PERSON] було видано два сертифікати на право на земельну частку (пай) особисто їй та її чоловікові, який вона успадкувала: на підставі обох сертифікатів їй було видано державні акти, однак у них були допущені помилки, а саме її по батькові записане « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Обидва державні акти було визнано недійсними і видано взамін інші. І при видачі інших було допущено помилки, а саме: чоловікові позивачки належав сертифікат серія РВ №0145142, на підставі якого видано державний акт серія ЯГ №379006 від 23.06.2006, в якому було допущено помилку і розпорядженням голови Володимирецької районної державної адміністрації від 01.12.2006 року №345 даний державний акт визнано недійсним та рекомендовано виготовити новий державний акт, який виготовлений так і не був. Загальна площа земельних ділянок - 3,48 га. На підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 01.12.2006 року №345 позивачці було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №008126 загальною площею 3,48 га. Відповідно позивачка розробила технічну документацію на ці земельні ділянки і є їх власником, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. Самій позивачці належав сертифікат, серії РВ №0145143, на підставі якого видано державний акт, серії ЯГ №379050 від 23.06.2006 року, в якому було допущено помилку і розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації від 01.12.2006 року №345 даний державний акт визнано недійсним та рекомендовано виготовити новий державний акт, який виготовлений так і не був. Загальна площа земельних ділянок - 4,92 га. Відомості про ці земельні ділянки у Державному земельному кадастрі відсутні. Новий державний акт не видавався. [PERSON] до цього часу користується даними земельними ділянками і сплачує за них земельний податок, що підтверджується довідкою №08 від 07.07.2022, виданою виконавчим комітетом Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області. Як вбачається зі змісту ст. ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Порядок розпаювання земель колективних сільськогосподарських підприємств установлено Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року. Згідно п.4-8 Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до постанови КМУ «Про затвердження форми сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» від 12.10.1995 № 801, документом, що підтверджує право на пай та його виділення в натурі, є сертифікат. Отже, саме сертифікат засвідчував право власника на земельну частку (пай) і був підставою для виділення земельної ділянки в натурі та отримання правовстановлюючого документа. Факт наявності даних земельних ділянок у позивачки підтверджується наступними документами: згідно договору N-52 оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 23.01.2006, [PERSON] здавала в оренду земельні ділянки відповідно сертифікату на право на земельну частку, пай, серії РВ №0145143; згідно архівних витягів з додатків №1 та №2 до розпорядження голови Володимирецької районно державної адміністрації від 01.12.2006 року №345, позивачці було видано державний акт, серії ЯГ №379050, який пізніше визнано недійсним; згідно довідки Полипької сільскої ради №08 від 07.07.2022, де зазначено, що [PERSON] сплачує земельний податок за спірні земельні ділянки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підгягає задоволенню. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved