Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 28.08.2018 року між нею та [PERSON] був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С.О., який зареєстрований в реєстрі № 4946. Відповідно до п. 1 договору вона передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , та одночасно на вказану квартиру накладено заборону на її відчуження. Відповідно до п. 3 вказаного договору [PERSON] зобов`язалася довічно повністю її утримувати, забезпечувати харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, в разі смерті поховати її. [INFO] [PERSON] померла. Згідно п. 11 зазначеного договору у разі смерті набувача майна обов`язки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужена за цим договором квартира. За життя [PERSON] заповіт не складала, із заявою про прийняття спадщини звернулась дочка померлої [PERSON] . Факт прийняття спадщини відповідачем встановлює його обов`язок виконувати зобов`язання за договором довічного утримання. Однак, відповідачка відмовляється виконувати обов`язки по договору довічного утримання, та з часу смерті [PERSON] жодного разу не відвідувала її, не утримувала, не забезпечувала харчуванням, доглядом. Також жодного разу з 08.12.2021 не надавала щомісячне матеріальне забезпечення в розмірі 1000 грн. Таким чином [PERSON] приймати майно передане нею як відчужувачем не відмовляється, але виконувати обов`язки за договором довічного утримання не бажає. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору довічного утримання вона значною мірою позбавлена того на що розраховувала при його укладенні, тому вважає, що договір підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Просить розірвати договір довічного утримання від 28.08.2018 року укладений між нею та [PERSON] , та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Також просить скасувати заборону відчуження вказаної квартири, стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 серпня 2022 року провадження у справі за правилами загального провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Степаненко О.М. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В частині стягнення понесених судових витрат на витрат на професійну правничу допомогу вимоги не підтримав. Відповідач [PERSON] та її адвоката Бицюка О.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на житло,\~виданого органом\~приватизації Соснівського\~райвиконкому м.\~Черкаси від\~13.11.1997\~року,\~ рішення\~Соснівського районного\~суду м.\~Черкаси від\~26.11.2010\~року та\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~виданого приватним\~нотаріусом Черкаського\~міського нотаріального\~округу 03.11.2014\~року за\~р.\~№ 2354\~ належить\~право власності\~на квартиру [ADDRESS] . 28 серпня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір довічного утримання. Відповідно до п. 1 якого [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Згідно п. 3 вказаного договору [PERSON] зобов`язалася довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, в разі смерті відчужувача поховати її. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5 договору передбачено, що щомісячна вартість матеріального забезпечення (харчування, догляду, необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 1000 грн. Згідно п. 11 зазначеного договору у разі смерті набувача майна обов`язки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужена за цим договором квартира. \~ \~ \~ \~Факт належності [PERSON] квартири [ADDRESS] підтверджується наявною в матеріалах копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135689510 від 28.08.2018. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу Бараненка І.К. звернулася донька померлої [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.10.2022 року на квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира була зареєстрована на праві власності за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 312927227 від 20.10.2022. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 757 ЦК України, обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Отже в судовому засіданні достовірно встановлено, що спадкоємицею після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , яка отримала у спадщину після смерті матері [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Статтею 744 ЦК України, якою визначено поняття договору довічного утримання (догляду), зазначено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (частина 1 статті 749 ЦК України. Якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності, згідно з частиною 2 статті 749 ЦК. Відповідно до ст. 751 ЦК України, матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини, згідно частини 1 статті 755 ЦК України. Положення ч.1 ст.755 ЦК України не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення ст. 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У даних правовідносинах розірвання договору довічного утримання у судовому порядку у випадку невиконання його умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін передбачені пунктом 10 Договору від 28.08.2018 р. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~ст. 756 ЦК України\~визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У відповідності до ч. 2\~ст. 653 ЦК України\~у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Таким чином в судовому засіданні сторони досягли згоди щодо розірвання договору довічного утримання від 28.08.2018 року, і відповідач визнала позовні вимоги. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позивачем в судовому засіданні доведено обставини, на які вона посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому суд вважає що позов підлягає до задоволення. Враховуючи викладене\~суд вважає застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та повернути [PERSON] , [INFO] квартиру [ADDRESS] ст. 142 ЦПК України передбачено, що разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті підлягає повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved