Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

26.09.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 вересня 2015 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди та інтереси шлюбні стосунки між ними припинені. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 13.10.2022 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, термін на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 19.09.2015 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 266. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 08.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайоного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 164, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 27.04.2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 166 . Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved