Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 24.11.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровська за актовим записом № 898. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, шлюбні відносини з відповідачем припинені, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З цього часу припинено і ведення спільного господарства та сумісне проживання. На примирення не згодна, а тому, посилаючись на положення ч.1ст.24, ч.2,4 ст.56 СК України, просить суд розірвати шлюб та вирішити питання про судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає, на примирення не згодна та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, подав заяву про визнання позову та просив розглянути справу без його участі . Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено на підставі оригіналу свідоцтва про шлюб, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2001 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровська за актовим записом № 898. (а.с 7). Згідно з положеннями ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя. Право на припинення шлюбних відносин передбачено ст.56 СК України. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у Пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Із досліджених матеріалів справи та заяв сторін встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, вони не бажають проживати в шлюбі та не згодні на примирення . А тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати по справі складаються із судового збору який на день розгляду справи становить 992,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача

Outcome: approved