Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач - Громадська організація «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська», звернувся до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , про визнання наймачем житлового приміщення та визнання укладеним договору найму. Свої вимоги мотивує тим, що Громадська організація Спілки співвласників майнових паїв «Михайлівська» є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Вказаним житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами з 1988 року користуються відповідач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в 1988 році як працівники колгоспу (спеціалісти) законно вселились у вказаний житловий будинок та по сьогоднішній день користуються житловими приміщеннями цього будинку, тобто, є наймачами. 17.09.2021 позивач, як власник житлового будинку по [ADDRESS] , з метою правового врегулювання режиму найму майна, звернувся до користувача (наймача) житлового будинку [PERSON] із письмовою пропозицією укласти договір оренди (найму) житлового будинку №25 від 15.09.2021 шляхом його підписання із терміном до 25.09.2021, оскільки відповідач користується житловими приміщеннями будинку безоплатно, чим порушує його права та інтереси як власника житла на отримання плати за користування власністю. До письмової пропозиції було надано проект договору оренди від 15.09.2021 із істотними умовами та акт приймання-передачі нерухомого майна у 2-х примірниках. На сьогоднішній день відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] проігнорували пропозицію укласти договір оренди житлового будинку від 15.09.2021 шляхом його підписання та продовжують безоплатно проживати і користуватися житловими приміщеннями, які належать позивачеві. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить: визнати [PERSON] , який проживає разом із своєю дружиною як членом сім`ї [PERSON] , 1956 року народження, по [ADDRESS] наймачем житлових приміщень житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] ; визнати укладеним договір найму (оренди) житлового будинку від 15.09.2021 між Громадською організацією Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» та [PERSON] , а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. 12.01.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив, вх.№210, в якому зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню і в позові необхідно відмовити. Відповідач вказав, що на його думку позивач незаконно отримав у власність спірний житловий будинок. На теперішній час з цих підстав розглядається справа №153/1630/21 за його позовом до Громадської організації Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська», Ямпільської міської ради про скасування права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Тому укладання вказаного договору є передчасним. Крім цього, договір, який позивач бажає укласти, є одностороннім і в ньому не враховано інтереси наймача (орендаря). Крім цього, захист суб`єктивних цивільних прав здійснюється в межах правовідносин, які виникли між сторонами. Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу шляхом прийняття судом рішення, зокрема, про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення, має містити конкретний перелік дій, які можуть бути використані у примусовому порядку та поновити порушене право позивача. Питання поновлення права є хитким, оскільки він проживає в будинку з 1988 року. Спосіб захисту, який нерозривно пов`язаний із предметом позову, визначає і коло обставин, які мають значення для вирішення спору та є достатніми доказами і у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Предметом розгляду в вказаній справі, зокрема, є заявлена позивачем вимога про спонукання відповідача вчинити дії щодо укладення з позивачем договору про оренду будинку в запропонованій позивачем редакції. Вказаний спосіб захисту є суперечливим, неефективним та не сприятиме відновленню порушеного права позивача. Сама ж позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме: позивач в позовній заяві посилається на докази, які додаються до позовної заяви, однак, вони не є оригіналами та належним чином засвідчені. Позивач не зазначив у кого чи де саме знаходяться докази, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто, наявність у нього чи інших осіб оригіналів вказаних доказів. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача ГО «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» - Мельник М.І., позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача ГО «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» - адвокат Вітвіцький О.Ю., в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Снітко В.А. заперечували щодо позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] , в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заяви, клопотання: заява представника позивача про усунення недоліків; клопотання відповідача про зупинення провадження у справі; заява представника позивача про поновлення провадження у справі; заява представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; клопотання відповідача про долучення доказів до матеріалів справи; заява представника позивача про відкладення розгляду справи; клопотання відповідача про відвід судді. Інші процесуальні дії у справі: відкриття загального позовного провадження у справі та призначення підготовчого судового засідання; задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі; поновлення провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; задоволення заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відвід судді, про що постановлено ухвали окремими документами. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. \~ \~ \~ \~Із копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, зареєстровано Громадську організацію «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська», ідентифікаційний код юридичної особи: 43867728 (а.с.4). \~ \~ \~ \~Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, №259904489 від 04.06.2021 встановлено, що право власності на житловий будинок, загальною площею 166,2 кв.м., розташований по [ADDRESS] , зареєстровано за Громадською організацією «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» (а.с.5). \~ \~ \~ \~Із копії листа із пропозицією укласти договір оренди житлового будинку, копії Договору оренди житлового будинку №25 від 15.09.2021 та копії акта прийому-передачі нерухомого майна в оренду від 15.09.2021 встановлено, що керівник ГО «ССМП «Михайлівська» Мельник М.І. звернувся до [PERSON] та [PERSON] з листом, в якому повідомлено про надіслання їм Договору оренди житлового будинку №25 від 15.09.2021 та акта прийому-передачі нерухомого майна в оренду від 15.09.2021 для їх підписання (а.с.6-10). \~ \~ \~ \~Із повідомлення Михайлівського старостинського округу Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №03-11.9/154 від 17.12.2021 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований в с.Михайлівка Могилів-Подільського району Вінницької області, але проживає без реєстрації по [ADDRESS] (а.с.15). \~ \~ \~ \~Із копії постанови Вінницького апеляційного суду від 01.06.2022, справа №153/1630/21, встановлено, що апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 02.03.2022 у справі за позовом [PERSON] до Ямпільської міської ради Вінницької області, Громадської організації «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про скасування права власності та про визнання права власності залишено без змін (а.с.45-48). \~ \~ \~ \~Суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння та користування житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. \~ \~ \~ \~За змістом ст.15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. \~ \~ \~ \~Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За загальним правилом під час укладання договорів діє принцип диспозитивності, який передбачає свободу волевиявлення сторін щодо укладення договорів. Це випливає з положень ст. 627 ЦК України, згідно з якою під поняттям «свобода договору» розуміється, що сторони є вільними: 1) в укладенні договору, 2) у виборі контрагента, 3) у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Однак, виходячи з меж здійснення цивільних прав (ст. 13 ЦК України) у випадках, передбачених законом, реалізація абсолютного права на свободу волевиявлення щодо укладення договору може бути обмежена іншим суб`єктивним правом - вимагати укладення такого договору. Відносини, пов`язані зі спонуканням до укладення договорів, належать до категорії тих, які складаються на ранніх стадіях розвитку майнових відносин. Вони є предметом цивільного права, а тому відповідні права суб`єктів підлягають захисту шляхом звернення до суду в порядку, передбаченому для захисту цивільних прав. Позивач в обґрунтування позову вказував, що звернувся до відповідача із письмовою пропозицією укласти договір оренди (найму) житлового будинку №25 від 15.09.2021 шляхом його підписання із терміном до 25.09.2021, оскільки відповідач користується житловими приміщеннями будинку безоплатно, чим порушує його права та інтереси як власника житла на отримання плати за користування власністю. Оскільки відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] проігнорували пропозицію укласти договір оренди житлового будинку від 15.09.2021 просить суд визнати [PERSON] , який проживає разом із своєю дружиною як членом сім`ї [PERSON] , по [ADDRESS] наймачем житлових приміщень житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] ; визнати укладеним договір найму (оренди) житлового будинку від 15.09.2021 між Громадською організацією Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» та [PERSON] . Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно з частиною першою статті 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. При вирішенні питання про визнання договору найму (оренди) укладеним, а так само зобов`язання відповідача укласти договір найму (оренди), необхідно виходити з положень ст. 635, 648, 649 ЦК України. За законом можливе спонукання до укладення договору за рішенням суду за умови виникнення переддоговірного спору з таких підстав: - обов`язковість укладення договору прямо передбачена законом; - укладення договору випливає з попереднього договору; - укладення договору передбачене будь-яким іншим договором; - укладення договору випливає з умов мирової угоди, затвердженої судом. Під укладенням договору на підставі закону розуміється імперативне застереження про це в законі (що охоплює і підзаконні нормативно-правові акти). Відсутність такого застереження зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання укласти договір з огляду на порушення ст. 19 Конституції, згідно з якою ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законом. Важливо, що така обумовленість у законі має бути виписана в імперативній формі з прямою вказівкою на обов`язок відповідної сторони укласти договір. Обов`язковість укладення договорів встановлюють, зокрема, Закони України «Про оренду державного та комунального майна», «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання» тощо. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. За правилом частини першої статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності як суб`єктивне цивільне право містить у своєму складі правомочність на власні дії; правомочність вимоги від інших та правомочність захисту. Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення в судовому порядку відповідних перешкод у реалізації права власника відбувається за допомогою негаторного позову. Суд погоджується із доводами представника позивача про те, що відповідач [PERSON] проживаючи разом із своєю дружиною [PERSON] в будинку [ADDRESS] та не укладаючи договору найму житла порушують права та інтереси власника вказаного житлового будинку - ГО «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська». Разом з тим, положення Цивільного кодексу України та іншими актами цивільного законодавства не передбачено права власника житлового будинку здійснювати захист своїх прав шляхом зобов`язання інших учасників цивільних правовідносин до укладення договору найму (оренди), або так само визнання наймачем чи визнати укладеним договір найму (оренди), а тому, з урахуванням принципу свободи волевиявлення сторін щодо укладення договору та вибору контрагентів, відсутності обов`язку в відповідача на укладення договору найму житла, заперечення відповідача про укладення такого договору із позивачем, суд дійшов висновку про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів. \~ \~ \~ \~Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить, як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц. \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № 910/3372/19, предмет і підстави позову визначаються самостійно позивачем і суд не може виходити за межі відповідних вимог. На суд покладено обов`язок вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб. У той же час, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу. \~ \~ \~ \~Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19). \~ \~ \~ \~Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (пункт 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц). Оскільки, позовні вимоги про визнання [PERSON] , який проживає разом із своєю дружиною як членом сім`ї [PERSON] , по [ADDRESS] , наймачем житлових приміщень житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та визнання укладеним договір найму (оренди) житлового будинку від 15.09.2021 між Громадською організацією Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» та [PERSON] , суперечать нормам Цивільного кодексу України та не відповідають змісту порушеного права, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог. Зважаючи на характер спірних відносин, належним та ефективним способом захисту прав та інтересів Громадської організації «Спілка співвласників майнових паїв «Михайлівська» є звернення до суду з позовом щодо усунення перешкод у користуванні власністю. При вирішенні питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд не має підстав для присудження позивачу судових витрат за рахунок відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed