Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача адвокат Мотельчук Юлія Ігорівна, діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про визнання зобов`язань за кредитним договором, іпотекою, припиненими, зняття заборони відчуження нерухомого майна. На обґрунтування позову зазначено, що 04.12.2006 року між [PERSON] та ТОВ "Український промисловий банк", активи якого передано ПАТ "Дельта Банк", укладено кредитний договір № 427П/06, за умовами якого позивачу надано кредит в сумі 13220,00 доларів США, а на забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань було укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS] , а інформацію про обтяження нерухомого майна предмета іпотеки, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 17.03.2014 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області по справі № 482/1223/13-ц з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором № 427П/06 у розмірі 155397,41 грн. 25.05.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження № 56487354 з примусового виконання вказаного вище рішення суду щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості. 27.04.2021 року ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області, первісного стягувача у виконавчому провадженні № 56487254 ПАТ "Дельта Банк" було замінено його правонаступником ТОВ "Діджи Фінанс. 22.06.2021 року виконавче провадження № 56487354 було закінчено у зв`язку із сплатою боргу в повному обсязі. Посилаючись на викладене, повне виконання боргових зобов`язань, покладених на позивача рішенням суду та неправомірність вимог відповідача щодо сплати процентів та комісії за кредитним договором, поза межами судового рішення, позивач просив суд про визнання кредитних зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 427П/06 від 04.12.2006 року перед ТОВ "Діджи Фінанс" припиненими, у зв`язку із повним виконанням проведеним належним чином; визнати іпотеку за Іпотечним договором, посвідченим 08.12.2006 року приватним нотаріусом Філіпенко Д.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2555 припиненою, а також про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення з Реєстру запису № 4193903 про обтяження нерухомого майна. Позивач та його представник у судове засідання 10.11.2022 р. не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, правом надання відзиву не скористався. Позивач під час його присутності у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, вказуючи на обставини, викладені у позові. Вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України \~ \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом ч.1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено судом, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", скасовано рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26.12.2013 року та постановлено нове рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" 155397,41 грн. заборгованості за кредитним договором № 427П/06, укладеним 04.12.2006 року між [PERSON] та ТОВ "Укрпромбанк". 15.09.2014 року представнику ПАТ "Дельта Банк" Новоодеським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист по справі. Встановлено, що датою повернення кредиту, відповідно до кредитного договору, є 03 грудня 2023 року. Пред`явивши позов до позичальника, ПАТ "Дельта Банк" змінив строк виконання та просив стягнути усю суму боргу достроково. Рішенням суду з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" стягнуто заборгованість в розмірі 155397,41 грн. В процесі примусового виконання вказаного рішення дані кошти позивачем були сплачені, у зв`язку з чим виконавець закрив виконавче провадження у зв`язку із повним його фактичним виконанням. В постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 Верховний Суд зазначив, що поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" і термін "виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Припис а.2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 25.05.2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. відкрито виконавче провадження № 56487354 з примусового виконання виконавчого листа № 482/1223/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 155397,41 грн. 27.04.2021 року ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області, замінено стягувача у виконавчому провадженні № 56487354 з виконання рішення по справі № 482/1223/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості в розмірі 155397,41 грн., а саме стягувача ПАТ "Дельта Банк" на його правонаступника ТОВ "Діджи Фінанс". 22.06.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. закінчено виконавче провадження № 56487354 з примусового виконання виконавчого листа № 482/1223/13-ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 155397,41 грн., у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. повідомлено 06.09.20220 р. адвокату Мотельчук Ю.І. про перерахування 22.06.2021 р. коштів у розмірі 155397,41 грн стягувачу ТОВ «Діджи Фінанс» та про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Тобто, позичальник, як боржник у виконавчому провадженні, сплативши 155397,41 грн. кредитної заборгованості в ході виконавчого провадження, у якому замінено сторону у виконавчому провадженні з банківської установи ПАТ "Дельта Банк" на ТОВ «Діджи Фінанс», який банківською установою не є, належним чином виконав рішення суду про стягнення з нього в рахунок погашення кредитної заборгованості 155397,41 грн., тому наявні підстави для припинення зобов`язань за кредитним договором. Відповідач не надав доказів щодо наявності заборгованості позивача за кредитним договором, в рахунок забезпечення належного виконання якого було укладено іпотечний договір. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивач довів погашення ним боргу за кредитним договором, а відтак і припинення кредитного зобов`язання за Кредитним договором № 427П/06 від 04.12.2006 року перед ТОВ "Діджи Фінанс", який є стороною саме у виконавчому провадженні, у зв`язку із повним його виконанням, проведеним належним чином. Викладене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 334/8156/19. Крім того, відповідно до Іпотечного договору, укладеного 08.12.2006 року між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2555, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 427П/06 від 04.12.2006 року, укладеним між ТОВ Український промисловий банк" та [PERSON] , за умовами якого останній зобов`язаний іпотекодержателю до 03.12.2023 року повернути кредит у розмірі 13300,00 доларів США, сплатити проценти за користування ним та штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. Предметом іпотеки є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 08.12.2006 року приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В., на підставі ст. 73 ЗУ "Про нотаріат" та у зв`язку із посвідченням вказаного Іпотечного договору накладено заборону відчуження зазначеного в договорі житлового будинку, до припинення дії чи розірвання цього іпотечного договору. Згідно до актуальної інформації про державну реєстрацію іпотеки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, предметом іпотеки, за номером запису про іпотеку 39318085, є житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; Відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 03.12.2023, розмір основного зобов`язання: 13220,00 долари США; Відомості про суб`єктів: Іпотекодавець: [PERSON] , Іпотекодержатель: ТОВ "Діджи Фінанс". За відомостями Єдиного Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 4193903, зазначено заборону на нерухоме майно, зареєстровану 09.12.2006 року приватним нотаріусом Філіпенко Д.В. на підставі Іпотечного договору, 2555, 08.12.2006, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , іпотекодержатель ТОВ "Укрпромбанк", заборона № 214. Пунктом 6.2. вказаного іпотечного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим Договором. Згідно зі ст.ст. 546, 547 ЦК України \~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. При цьому іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Ст.11 Закону України "Про іпотеку" визначено, що\~іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання в межах вартості предмета іпотеки. За приписами статей 3, 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Оскільки іпотечний договір, як забезпечення основного зобов`язання, є похідним, та підстави його припинення залежать безпосередньо від належного виконання основного зобов`язання, відповідно до положень ст.ст. 3,\~5,\~17 Закону України «Про іпотеку». З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про припинення іпотечного договору, укладеного \~08.12.2006 р. між ТОВ „Український промисловий банк, Іпотекодержателем за яких згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна є ТОВ „Діджи Фінанс, та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Філіпенко Д.В. із встановленням певних обтяжень, оскільки іпотечний договір, як забезпечення основного зобов`язання, є похідним і підстави його припинення залежать саме від належного виконання основного зобов`язання. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" в редакції на час укладення іпотечного договору). Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 74 Закону України "Про нотаріат", одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, іншого нерухомого майна. Згідно з п. 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 року (далі - Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Отже, законодавством передбачено підстави та порядок зняття заборони відчуження нерухомого майна. Враховуючи необхідність документального закріплення підстав зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна (нотаріус не може зняти заборону без офіційного звернення), у разі особистого звернення до нотаріуса осіб, які є ініціаторами зняття заборони, та мають на це необхідні права та повноваження, нотаріусу слід відбирати від таких осіб відповідну заяву, в якій міститиметься прохання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та до якої додаються необхідні підтверджуючі документи. Після зняття заборони відчуження нерухомого майна нотаріус, який зняв заборону, може провести державну реєстрацію припинення обтяження (заборони), а також припинення іншого речового права (іпотеки) - у разі, коли знімається заборона з предмета іпотеки, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як встановлено судом, відповідач, отримавши грошові кошти на виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17.03.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Дельта Банк" (заміненого у виконавчому провадженні на ТОВ „Діджи Фінанс 155397,41 грн. заборгованості за кредитним договором № 427П/06, укладеним 04.12.2006 року між [PERSON] та ТОВ "Укрпромбанк", що підтверджується листом приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 06.09.20220 р. адвокату Мотельчук Ю.І. про перерахування 22.06.2021 р. коштів у розмірі 155397,41 грн стягувачу ТОВ «Діджи Фінанс» будь-яких дій щодо вирішення питання про зняття заборони відчуження нерухомого майна житлового будинку, переданого в іпотеку за договором, укладеним 08.12.2006 року між ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Д.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2555, не вчинив, у зв`язку із чим позивач і звернувся до суду із вищевказаним позовом. Згідно з п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. Ст. 593 ЦК України визначено, що припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Звернення особи до суду з позовом про визнання кредитних зобов`язань та іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України), слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, що має наслідком і вирішення питання щодо необхідності зняття заборони відчуження нерухомого майна з вилученням відповідного запису з Реєстру, оскільки записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Позивачем [PERSON] , у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, за кожну з яких передбачено сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., проте виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача ТОВ "Діджи Фінанс" на користь Держави, а саме у розмірі 1984,80 грн. З урахуванням наведеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.\~141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1960 грн. (за дві немайнові вимоги), від сплати яких позивач звільнений на підставі ст.22 ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: approved