Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» просить стягнути на його користь з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 370139,30 грн, поклавши судові витрати на відповідача В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 22 травня 2017 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-РМ2-17-00073, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] . 23 грудня 2019 року о 08 год. 39 хв. на а/д Київ - Чоп 665 км + 500 м Горват Крістіан, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21074», д.н.з. [NUMBER] , був неуважним, не вибрав безпечної швидкості, входячи у крутий поворот за поганих погодних умов, не дотримався бокового інтервалу, допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 січня 2020 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 23 грудня 2019 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 27 березня 2020 року позивачем на підставі рахунку № ФС85580 від 03 січня 2020 року було складено страховий акт № ССКА-6496 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 416348,53 грн. 29 квітня 2020 року позивачем на підставі рахунку № ФС88089 від 28 квітня 2020 року було складено страховий акт №ССКА-6496 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 51790,77 грн. Всього здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 468139,30 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в AT «СГ «TAC» згідно з полісом № АО-6518283. 06 квітня 2020 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування №11/19939 до AT «СГ «TAC», яке здійснило виплату в розмірі 98000 грн. Тому залишок боргу, який повинен сплатити відповідач, становить 370139,30 грн. 17 липня 2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 42946 з проханням у добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, змушені звертатися до суду. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2022 року головуючим суддею у справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 86/ На запит суду щодо доступу до персональних даних відповідача 04 липня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області /а.с. 88/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.07.2022 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справ постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 20.07.2020. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 90/. Ухвалою суду від 20.07.2022 підготовче судове засідання відкладено на 16.09.2022 /а.с. 95/. Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2022 закрито підготовче провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05.10.2022 /а.с. 101/. Ухвалою суду від 05.10.2022 судове засідання відкладено на 25.10.2022 /а.с. 107/. Розгляд справи по суті відбувся 25.10.2022 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд відповідно до ст.\~280\~ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до п. 1, 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд відповідно до вимог ч. 7 ст.\~81\~ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року на автодорозі М-06 Київ-Чоп 665км+500м відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21074», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] /а.с. 19-23/. Відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб ««Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] , жителю [ADDRESS] /а.с. 17/. 22 травня 2017 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-РМ2-17-00073, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volkswagen\~Touareg»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] /а.с. 9-16/. Згідно з рахунком-фактурою № 1271 та товарним чеком від 23.12.2019 [PERSON] здійснено оплату ФОП [PERSON] послуг з навантаження, розвантаження та транспортування несправного транспортного засобу «Volkswagen\~Touareg»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] , з с. Коростів Сколівського району до м. Мукачево /а.с. 62-63/. Відповідно до постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.01.2020, яка набрала законної сили 11.02.2020, винуватцем вищевказаної ДТП, яка мала місце 23.12.2019, визнано [PERSON] /а.с. 24/. За змістом ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року в справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року в справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає, серед іншого, і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Так як обставини події встановлені і викладені в постанові Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31.01.2020, яка набрала законної сили, то така є обов`язковою та враховується судом при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої постановлена постанова суду, однак лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена та в порядку ст.\~82\~ЦПК України доказуванню не підлягає. 23.12.2019 [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування стосовно страхового випадку, що відбувся 23.12.2019 о 08:40 за участю автомобіля Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , вказавши обставини настання події, пошкодження транспортного засобу, отримані внаслідок настання події та надавши схематичне зображення ДТП /а.с. 68-70/. 02.01.2020 в м. Мукачево по вул. Автомобілістів відбувся огляд технічного стану КТЗ - транспортного засобу «Volkswagen Touareg» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується протоколом технічного огляду КТЗ від 02.01.2019, в якому зафіксовано характер отриманих у результаті ДТП пошкоджень транспортного засобу «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] /а.с. 25-53/. На підставі вищевказаного огляду ТОВ «Форвард автоцентр» надано рахунок ремонтних робіт № ФС85580 від 03.01.2020 в розмірі 420305,68 грн /а.с. 54-55/. Крім цього, на підставі вищевказаного огляду ТОВ «Форвард автоцентр» складено рахунок ремонтних робіт № ФС88089 від 28.04.2020, вартість зазначено в розмірі 472096,45 грн /а.с. 56-57/. 27.03.2020 ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі рахунку № ФС85580\~від 03.01.2020 ТОВ «Форвард\~автоцентр» складено страховий акт № ССКА-6496 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати [PERSON] , відповідно до якого розмір страхового відшкодування склав 416348,53 грн /а.с. 71-72/. 27.03.2020 відповідно до платіжного доручення № 9002 ПАТ «СК «Українська страхова група» перерахувало на рахунок ТОВ «Форвард автоцентр» відповідно до складено страхового акту № ССКА-6496 416348,53 грн за ремонт автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] /а.с. 75/ Крім цього, 29.04.2020 ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі рахунку № ФС88089\~від 28.04.2020 ТОВ «Форвард\~автоцентр» складено страховий акт № ССКА-6496/1 та проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати [PERSON] , відповідно до якого розмір страхового відшкодування склав 51790,77 грн /а.с. 73-74/. 29.04.2020 відповідно до платіжного доручення № 11701 ПАТ «СК «Українська страхова група» перерахувало на рахунок ТОВ «Форвард автоцентр» відповідно до складено страхового акту № ССКА-6496/1 51790,77 грн за ремонт автомобіля «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] /а.с. 76/ Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами договору. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21074», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в АТ СГ «ТАС» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО006518283. Розмір франшизи становить 2000 гривень. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100000 гривень. А тому на АТ СГ «ТАС» покладається відшкодування понесених витрат в межах ліміту страхової відповідальності за шкоду майну за відповідним полісом, що становить 98000 грн. /а.с. 77/ АТ СГ «ТАС» відшкодувало ПАТ «СК «Українська страхова група» 98000 грн., що підтверджується позивачем та наданим ним документами /а.с. 78-80/. Враховуючи вищезазначене, невідшкодованою позивачу залишається сума коштів у розмірі 370139,30 грн. (468139,30-98000,00), де 468139,30 грн сума страхового відшкодування, 98000,00 грн розмір відшкодування, виплачений АТ СГ «ТАС». Судом встановлено, що 17.07.2020 за № 42946 позивач звертався до [PERSON] з претензією про відшкодування суми страхового відшкодування, проте така залишилась без реагування /а.с. 81-83/. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відшкодуванням позивачем шкоди, завданої відповідачем, та набуттям права зворотної вимоги (суброгації) до винної особи (відповідача) - відшкодування відповідачем шкоди, а саме: різниці між фактичним розміром виплаченого потерпілому страхового відшкодування і страховою виплатою, отриманою від страховика винуватця ДТП (відповідача). При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами. Згідно з частинами першою та другою статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22\~ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Під час застосування наведених норм права суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), відповідно до яких стаття 1191\~ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993\~ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993\~ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком АТ СГ «ТАС» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах ліміту відповідальності за шкоду майну. Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993\~ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. З урахуванням вищенаведених норм права, суд дійшов переконання, що в результаті виконання умов договору добровільного страхування та проведення ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплати [PERSON] страхового відшкодування у деліктному зобов`язанні, яке виникло між відповідачем та потерпілим, відбулась заміна кредитора, а саме: до страховика потерпілого [PERSON] ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» перейшло право вимоги до винної особи у розмірі 370139,30 грн, яка є різницею між фактичним розміром шкоди і здійсненим АТ СК «ТАС» страховим відшкодуванням згідно з полісом цивільно-правової відповідальності. 17.07.2020 позивач звернувся до [PERSON] з претензією на суму 370139,30 грн, проте відповідач в добровільному порядку вказані кошти не відшкодував. Зважаючи на викладене, повністю, всебічно та об`єктивно проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 370139,30 грн. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо судових витрат. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 5552,09 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved