Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

12.07.2022 року позивач Орган опіки та піклування ВК Фастівської міської ради звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 01.10.2021 року неповнолітня вагітна [PERSON] перебувала на обліку в службі у справах дітей та сім`ї ВК Фастівської міської ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. За клопотанням Фастівської міської ради відповідач була зарахована до центру «Мати і дитина разом». 10.02.2022 року [PERSON] залишила малолітнього сина у Комунальному закладі, попередньо написавши заяву про відмову від дитини. 18.02.2022 року малолітній [PERSON] був госпіталізований на лікування до КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня». Дитину в закладі мати та інші родичі не відвідували. 26.04.2022 року з КНП КОР «КОКЛ» дитина була переведена до дитячого відділення КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ». За період перебування [PERSON] в медичному закладі мати дитину не відвідувала, харчуванням і засобами гігієни не забезпечувала. За місцем проживання характеризується негативно, за два місці двічі змінювала місце проживання, у зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити, на виконання доручення суду надали Акт обстеження умов проживання від 19.10.2022 року та в подальшому в судове засідання через канцелярію суду подали письмову заяву в якій позовні вимоги підтримали, справу просили розглянути в їх відсутність. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала проти забрання від неї дитини, при цьому будь яких заходів для виправлення тих обставин, які стали підставою для звернення до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини не здійснила. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20.10.2021 року Фастівським відділом ДРАЦС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 425. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька № 00033236372 виданого Фастівським відділом ДРАЦС у Фастівському районі ЦМУ МЮ (м. Київ), батьком дитини записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. Рішенням Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 17.12.2021 року № 644, надано повну цивільну дієздатність неповнолітній [PERSON] , [INFO] у зв`язку з тим, що вона народила хлопчика та записана матір`ю дитини, [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з листа Комунального закладу «Київський обласний соціальний центр «Мати і дитина разом» від 29.04.2022 року № 06/б-09-68, [INFO] [PERSON] народила хлопчика [PERSON] . 10.02.2022 року неповнолітня [PERSON] залишила малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в Закладі, попередньо написавши заяву про відмову від дитини. Відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради від 24.02.2022 року № 15, малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Згідно листа КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» від 04.05.2022 року № 02-06-551, малолітня дитина [PERSON] перебував у даному закладі в інфекційному відділенні з 18.02 по 26.04.2022 року. Діагноз: Ковід-19, 2-х бічна пневмонія. З 17.03 по 26.04.2022 року хлопчик перебував на лікуванні у відділенні педіатрії, діагноз: гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, гідроцефалія не уточнена. Синдром рухових порушень, мязевий гіпертонус внаслідок гіпоксичного ураження головного мозку. Дитину у закладі мама та інші родичі не відвідували. Відповідно до листа КНП Фастівської міської ради «Фастівська БЛІЛ» від 02.05.2022 року № 01-06-360, малолітнього [PERSON] , [INFO] , який 26.04.2022 року переведений з КНП КОР «КОДЛ» з діагнозом: синдром рухових порушень, м`язевий гіпертонус внаслідок гіпоксичного враження головного мозку, гідроцефальний синдром в стадії субкомпенсації, мама [PERSON] , з моменту поступлення, дитину не відвідувала, харчуванням і засобами гігієни не забезпечувала. Наказом Служби у справах дітей та сім`ї ВК Фастівської міської ради від 11.05.2022 року № 20, знято з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, малолітнього [PERSON] , [INFO] , який тимчасово знаходиться в педіатричному відділенні КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ», у зв`язку зі зникненням підстав взяття. Згідно характеристики виданої Великоснітинським старостинським округом Фастівської міської ради від 28.04.2022 року № 04.1.23/17, [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації. [PERSON] на даний час не працює та не навчається. Джерела її доходів не відомі. Протягом тривалого часу [PERSON] в селі не проживає. Зі слів самої [PERSON] , ваона проживає в [ADDRESS]. Відповідно до довідки-характеристики виданої Кожанською селищною радою Фастівського району Київської області на [PERSON] від 05.05.2022 року № 04-08/397, остання проживає на території Кожанської селищної ради, за адресою: [ADDRESS] . Будинок належить [PERSON] . За свідченнями сусідів у будинку часто збираються компанії та розпивають спиртні напої. Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 19.10.2022 року, комісією в складі зав. сектору опіки, піклування та усиновлення [PERSON] , гол. спеціаліста ССДС [PERSON] , фахівцем ФМЦСС [PERSON] , з метою з`ясування про можливість повернення дитини на виховання матері та з`ясування побутових умов проживання [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що дане житлове приміщення належить матері співмешканця [PERSON] . Власниця будинку відмовилась від підпису акту і не дозволила пройти в помешкання. Зі слів власниці даного будинку, [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає, більше ніж півтора місяця. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради № 06-33/1654 від 28.06.2022 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка самоусунулася від утримання та виховання дитини, не цікавиться станом здоров`я, не виявляє материнської уваги та турботи. Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дитини, не проявляє ніякого інтересу до його життя та розвитку. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по відношенню до неї, а тому суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON] . Разом з тим, згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча повинна та має таку можливість, є особою працездатного віку, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання сина в розмірі ј частини її заробітку до його повноліття. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 4962,00 грн. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved