Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

У вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 07 липня 2007 року перебувають\~у зареєстрованому\~шлюбі. За\~період спільного\~проживання в шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку із невідповідністю характерів та різними поглядами на життя, що призвело до припинення проживання в якості однієї сім`ї. Сторони спільно не проживають з вересня 2018 року, не підтримують сімейних відносин. Шлюб носить формальний характер. Просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання. Позивачка у судове засідання не прибула, на адресу суду направила заяву про слухання справи без її участі. Просила позов задовольнити. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву про слухання справи без його участі. Просив позов задовольнити. Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачкою, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] у Амур-Нижньодніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 555. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 07 липня 2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , повторно виданим 13 березня 2021 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро). Позивача по справі [PERSON] разом із сином [PERSON] тимчасово проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб №2611-5002078414, №2611-5002078468 від 01 вересня 2022 року. За\~статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~частини другої\~ статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється\~внаслідок його\~розірвання за\~позовом одного\~з подружжя\~на підставі\~рішення суду\~відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Вивчивши обгрунтування позову позивача, ту обставину, що між сторонами відсутні шлюбні відносини, подружжя спільно не проживає, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам сторін. Згідно статті\~112\~СК\~України\~підставами для\~\~розірвання\~шлюбу за\~позовом\~одного\~з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін по справі, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно частини 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки,\~ позивачку\~ було\~звільнено судом\~ \~від сплати\~судового \~збору на\~підставі \~ч.2\~ст.\~8\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~а тому\~на підставі\~ч.ч.1,6\~ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved