Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулася [PERSON] з позовною заявою до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] в м. Запоріжжі померла її рідна сестра [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді приватизованої квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.04.2000 року. Позивач проживала окремо від своєї сестри, тому 16.11.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. з заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину своєї сестри. Зазначена заява була зареєстрована за № 147, але так як позивачем було пропущено шестимісячний строк (8 календарних днів) нотарусом було винесено постанову про відмов у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.2022 року за № 378/02-31. Далі, в позові зазначили, що позивач на кінець шестимісячного строку, який припадав на 07.11.2018 року, перебувала на стаціонарному лікуванні в 1-му хірургічному відділенні з діагнозом «Хронічний дегенеративний панкреатит» з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року включно. Крім того, хворобливий стан позивача в період дії строку для прийняття спадщини після смерті сестри, що підтверджується відповідними медичними довідками. На підставі вищевикладеного просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю три місяці. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 24.10.2022 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що фактично позовні вимогу були визнані та наголошено про ухвалення рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Просили розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. 07.11.2022 року від представника позивача надійшла письмова заяво про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, наполягали на задоволенні позовних вимог. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, дослідивши надані позивачем та його представником докази, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] у віці 66 років померла сестра позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої, серії [NUMBER] виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, місце смерті м. Запоріжжя, актовий запис про смерть № 3050 від 10 травня 2018 року. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області від 25.06.2002 року [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Запоріжжя, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ленінським р/б ЗАГС м. Запоріжжя від 17 червня 1965 року [PERSON] народилася [INFO] в м. Запоріжжі (Ленінський район), про що було зроблено актовий запис за № 574 від 17.06.1965 року. Батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ленінським райбюро ЗАГС м. Запоріжжя від 15 червня 1951 року [PERSON] народилася [INFO] в Ленінському районі м. Запоріжжя, про що було вчинено актовий запис за № 781 від 15 червня 1951 року. Батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] , 1925 року народження, та [PERSON] , 1926 року народження, 20.04.1951 року уклали шлюб, про що було вчинено актовий запис № 165 від 20.04.1951 року та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого бюро записів актів цивільного стану міста Красний Сулин Ростовської області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Вільнянською сільською радою Оріхівського району Запорізької області від 01.09.1979 року гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 01 вересня 1979 року, про що було вчинено відповідний актовий запис № 10. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] (російською мовою), дружини [PERSON] (російською мовою). Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 26.04.2000 року зазначено, що Орджонікідзевська районна адміністрація Запорізької міської ради посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності громадянами: [PERSON] 1/2 частина, [PERSON] 1/2 частина. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Квартира зареєстрована Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації на праві спільної часткової власності громадян. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 65/2018, яка була заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. після смерті [PERSON] , 1951 року народження, яка померла [INFO] , гр. [PERSON] , [INFO] , звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті її рідної сестри за законом. Вказана заява була зареєстрована за № 147 від 16.11.2018 року. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54121669 від 16.11.2018 року підтверджуються відомості про реєстрацію спадкової справи за номером 63338912. Згідно інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.06.2022 року на запит нотаріуса Гусєва Валентина Іванівна, [INFO] , в період з 23.11.1973 року по 25.10.2019 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на день смерті [INFO] зареєстровані особи відсутні. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69277140 від 22.06.2022 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відомості у Спадковому реєстрі інформації відсутня. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським відділом ЗАГС м. Запоріжжя від 06 жовтня 1979 року гр. [PERSON] народився [INFO] в м. Запоріжжі, про що вчинено актовий запис № 1712 від 06 жовтня 1979 року. Батьками дитини зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.06.2022 року на запит нотаріуса Гусєв Дмитро Віталійович, [INFO] , в період з 25.01.1999 року по 05.06.2015 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним на день смерті [INFO] зареєстрована була [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2022 року № 378/02-31 гр. [PERSON] , 1965 року народження, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] гр. [PERSON] , 1951 року народження, на квартиру [ADDRESS] через те, що спадкоємець пропустила строк на подачу до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Причинами пропуску прийняття спадщини позивач зазначає її перебування на стаціонарному лікуванні в 1-му хірургічному відділенні з діагнозом «Хронічний дегенеративний панкреатит» КНП Міської клінічної лікарні № 3 Запорізької міської ради за період з 31.10.2018 року по 15.11.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою вказаного закладу від 18.07.2022 року. Крім того, хворобливий стан позивача в період дії строку для прийняття спадщини після померлої сестри [PERSON] [INFO] , також підтверджується довідкою виданою КНП «Міська клінічна лікарня № 3 Запорізької міської ради від 18.09.2018 року. Таким чином, факт родинних відносин між позивачем та померлої [PERSON] як сестер знайшов своє підтвердження. Також, встановлено, що на час смерті з [PERSON] будь-які особи не проживали, її син [PERSON] , 1979 року народження, помер [INFO] , інших спадкоємців не виявлено, тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А як зазначено в статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустимими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, тривала хвороба спадкоємця у відповідний період часу, є поважною причиною пропуску строку. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов фактично визнано відповідачем, оскільки заперечень щодо нього не виказано, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved