Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

23 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго», в якому просить стягнути 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовано позов тим, що позивач з грудня 2019 року є власником квартири [ADDRESS] , а до цього - була квартиронаймачем. У 2019 році Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» надавало позивачу послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 липня 2019 року, укладеного між сторонами. Позивач у 2019 році була споживачем послуг, які надає Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго», і на правовідносини між ними поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». 01 травня 2019 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» припинило надавати послуги з централізованого постачання гарячої води, в тому числі і до квартири [ADDRESS] . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/9914/19 визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» по припиненню надання послуги з постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та зобов`язано Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» відновити надання послуги з постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також, цим рішенням було встановлено порушення відповідачем права позивача на безперервне одержання комунальної послуги з постачання гарячої води. Внаслідок припинення відповідачем постачання гарячої води до квартири позивача, їй було завдано моральної шкоди. Так, у 2019 році позивач працювала вчителем початкових класів Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 28 Чернігівської міської ради Чернігівської області та відповідно повинна мати охайний вигляд. Позивач була змушена щодня просинатись раніше та підігрівати воду на газовій плиті, що створювало великі незручності в побуті. Внаслідок протиправних дій відповідача позивач була змушена внести зміни в організацію свого повсякденного життя. Крім того, позивач має собаку, якій після вигулу не менше трьох разів на день необхідно мити лапи, для чого кожного разу потрібно було підігрівати воду, що створювало додаткові незручності для позивача. Особливо негативно вплинула на душевну рівновагу позивача створена відповідачем невизначеність, яка турбувала її більш ніж 5 місяців, а саме: відсутність будь-якої інформації про терміни відновлення послуги з гарячого водопостачання. Позивач кожного дня перевіряла наявність гарячої води в кранах і кожного разу зазнавала душевних страждань через її відсутність. Таким чином, позивач з травня по середину жовтня 2019 року була змушена вносити корективи в своє повсякденне життя та вживати додаткових зусиль для його влаштування. Враховуючи вимушені зміни в організації життя позивача, додаткові зусилля на пристосування до нових умов життя, душевні страждання протягом тривалого часу, які вона зазнала у зв`язку з незаконним припиненням постачання гарячої води без будь-яких попереджень, відчуття невизначеності через відсутність повідомлень відповідача про терміни відновлення надання послуги, моральну шкоду позивач оцінює у 10000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» подало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, наявність моральної шкоди позивач пов`язує з необхідністю внести корективи в повсякденне життя та вжиттям додаткових зусиль для його влаштування, однак такі не є моральною шкодою в розумінні статті 23 Цивільного кодексу України. Доказів на підтвердження факту душевних страждань, їх ступеню та глибини до матеріалів справи не надано. Позивачем не наведено обставин, що тягнуть за собою вимушені зміни в житті, тобто такі, за яких особа не має можливості реалізувати свої звички та бажання, інтереси та плани на майбутнє, які позбавляють можливості займатися улюбленою справою, реалізувати свої бажання, що призводять до значних втрат та обмежень. Також, позивачем не надано розрахунку завданої шкоди. Крім того, позивач вже зверталася до суду з позовом до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав і рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 липня 2021 року в справі № 750/6997/21 було стягнуто на користь позивача моральну шкоду на підставі неправомірних дій відповідача по припиненню надання послуги з постачання гарячої води до її квартири за період з 01 травня 2019 року до 02 жовтня 2019 року та у період з 17 травня 2021 року по 10 жовтня 2021 року. Також, позивачем подано позов з порушенням строків позовної давності. У судовому засіданні представник позивача вказав, що позивач позов підтримує та просив суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити позивачу в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві. Також, представник відповідача подала заяву про застосування строку позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8). Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності. Позивач зареєстрована і проживає в указаній квартирі та є споживачем послуг, які надає їй Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго». 01 травня 2019 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» припинило надання послуги з централізованого постачання гарячої води, в тому числі, і до квартири [ADDRESS] . Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/9914/19 позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист права споживача - задоволено частково. Визнато неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» по припиненню надання послуги з постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» відновити надання послуги з постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь [PERSON] пеню в розмірі 962 грн. 55 коп., витрати понесені на оплату правничої допомоги в розмірі 3000 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 16 січня 2020 року (а.с. 13-15). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 січня 2020 року в справі № 750/13451/19 позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист права споживача - задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь [PERSON] пеню в розмірі 161 грн. 46 коп., витрати понесені на оплату правничої допомоги в розмірі 500 грн. Також, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 липня 2021 року в справі № 750/6997/21 позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживача - задоволено частково. Визнано неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» по припиненню надання послуги з постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» відновити надання послуги з постачання гарячої води [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь [PERSON] 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частинами третьою, четвертою статті 23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору . Відповідно до пунтку 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц зазначила, що виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Також, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути пред'явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Так, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2019 року в справі № 750/9914/19 було, зокрема, встановлено, що припинення надання позивачу в 2019 році послуги з постачання гарячої води здійснено відповідачем з підстав, не передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та договором, і право позивача, як споживача послуг, які надає відповідач, на безперервне одержання комунальної послуги з постачання гарячої води відповідачем було порушено. Таким чином, оцінивши наявні в справі докази та доводи сторін, суд дійшов висновку, що позивач внаслідок неправомірних дій відповідача по припиненню надання послуги з постачання гарячої води та порушення її прав понесла моральні страждання і має право на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить, зокрема, з характеру страждань, яких зазнала позивач, їх тривалості, а також враховує вимушені зміни в організації життя, тому

Outcome: partial