Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

03.08.2022р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] . Після її смерті фактично без батьківського піклування залишились її малолітні діти - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . З дня смерті і по теперішній час діти проживають з нею за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на повному її вихованні та утриманні. Вона піклується про стан їх здоров`я, фізичний та моральний розвиток, забезпечує усі необхідні умови проживання та навчання. Біологічний батько дітей [PERSON] , з яким [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах до листопада 2021р., як під час життя останньої, так і після її смерті, долею дітей, їх розвитком, станом здоров`я не цікавився, матеріально не забезпечує, з дітьми не спілкується і батьківську турботу не проявляє. Він регулярно вживає алкогольні напої, на ґрунті чого між ним та сестрою під час їх спільного життя постійно виникали сварки та бійки, що створювало психічне та фізичне навантаження на сестру та дітей. Вважає, що вказані обставини свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками і це є підставою для позбавлення його батьківських прав та встановлення над дітьми опіки. Також вважає, що вона може виконувати обов`язки опікуна, оскільки дієздатна, здорова, працездатна, забезпечена житлом та має стабільний дохід. Між нею та дітьми склалися теплі особисті стосунки. Крім того, вважає, що, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав, він зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановити на дітьми опіку та призначити її опікуном, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 04.08.2022р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Швець Д.І. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Логачов В.В. в підготовче судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, позовні вимоги відповідач визнає повністю. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в підготовче судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дітей та відповідно до вимог закону. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та представника третьої особи за наявними у справі доказами. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована\~постановою Верховної\~Ради України\~№789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані\~виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.243 СК України над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування, встановлюється опіка, піклування. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Вимоги до осіб, які можуть бути опікунами малолітніх дітей, встановлені ст.63 ЦК України та ст.244 СК України. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.\~ Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з\~ст.182\~ СК\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд встановив, що батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьки дітей перебували у фактичних шлюбних відносинах до листопада 2021р. [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та тіткою малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Після смерті [PERSON] і до теперішнього часу малолітні діти мешкають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її вихованні та утриманні. Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності (по 1/5 частині кожному) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.12.2008р. Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за вказаною адресою з 01.08.2017р. по т.ч. Згідно з копією трудової книжки та довідкою ТОВ «ЛОТ» №3 від 11.07.2022р. позивачка [PERSON] працює на посаді адміністратора з 05.03.2018р. по т.ч., за період з 01.07.2021р. по 30.06.2022р. її заробітна плата склала 69600,00грн. Згідно з характеристикою ТОВ «ЛОТ» [PERSON] за час роботи зарекомендувала себе відповідальним та дисциплінованим працівником, є порядною, чесною та ввічливою людиною, користується заслуженим авторитетом серед своїх співробітників, ініціативна, має організаторські здібності та високу культуру поведінки. Згідно з довідками КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР [PERSON] на диспансерному обліку в закладі, під спостереженням лікаря нарколога не перебуває. Згідно з Витягом з інформаційно-аналітичної системи МВС України [PERSON] станом на 23.09.2022р. незнятої та непогашеної судимості не має. Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району від 10.10.2022р. за №21.01/03-23/585 ним визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком Служби (управління) у справах дітей ЗМР від 13.10.2022р. за №01.01-18/1892 [PERSON] , [INFO] , може виконувати обов`язки опікуна і Служба вважає доцільним встановлення опіки над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після набуття ними статусу дітей, позбавлених батьківського піклування. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь прав, свободи та інтереси. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , заходів для забезпечення належних умов їх виховання, фізичного, духовного та морального розвитку не приймає, навчанням не цікавиться, про стан їх здоров`я не піклується, матеріально не забезпечує, з дітьми разом не проживає, не спілкується і не зустрічається, що свідчить про ухилення (свідоме нехтування) відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дітей, що відповідачем не оспорюється. На підставі вказаного та з урахуванням висновку органу опіки та піклування суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, враховуючи, що мати малолітніх дітей [PERSON] померла [INFO] , і наразі малолітні діти проживають з рідною тіткою позивачкою [PERSON] , яка здійснює заходи щодо їх виховання, розвитку, утримання, суд вважає доцільним встановити над дітьми опіку та за поданням органу опіки та піклування призначити позивачку [PERSON] опікуном над малолітніми племінниками. Жодних перешкод для призначення позивачки [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми судом не встановлено. Остання є дієздатною, здоровою, працездатною, офіційно працює та має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, за місцем роботи характеризується позитивно, забезпечена житлом, де проживає разом з дітьми, незнятої та непогашеної судимості не має, на обліку у лікарів психіатра та психолога не перебуває. Суд вважає, що призначення позивачки опікуном над малолітніми дітьми, позбавленими батьківського піклування, буде якнайкраще відповідати інтересам малолітніх дітей. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки як опікуна, з якою на даний момент проживають малолітні діти, аліменти на їх утримання. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує вік дітей 13 та 7 років, діти здорові, матеріально не забезпечені, також стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним, але не працює, інших неповнолітніх дітей та інших утриманців не має. За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дітей. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141,142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] 50% понесених нею судових витрат по сплаті судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна) в сумі 992,40грн., а інші 50% - повернути позивачці з державного бюджету. Крім того, відповідно до ст.141,142 ЦПК України, враховуючи, що позивачка на підставі закону звільнена від сплати судового збору за вимогу майнового характеру про стягнення аліментів, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 496,20грн. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved