Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

05.01.2021 року керівник Новоград-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинської районної державної адміністрації та [PERSON] , в якому просив: усунути перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14.10.2011 року № 942 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва про затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1200 га із кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району; усунути перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом зобов`язання [PERSON] повернути власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, площею 0,1200 га; усунути перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом зобов`язання [PERSON] винести деревяну будівлю та паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером 1822581701:01:002:0150. В обґрунтування позову вказував, що 14.10.2011 року розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 942 затверджено проект землеустрою та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1200 га із кадастровим номером 1824084000:01:000:0524 для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Ужачин. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. У подальшому, дану земельну ділянку [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 02.08.2019 року продав [PERSON] . При цьому, під час огляду місця події, проведеного 05.11.2028 року у межах досудового розслідування кримінального провадження № 42018061240000037, внесеного до ЄРДР 21.05.2018 року, зафіксовано, що у прибережній захисній смузі водного об`єкту річки Чорна, на спірній земельній ділянці, розташовані тимчасові деревяні будівлі, які огороджені дерев`яним парканом, відстань від якого до зрізу води р. Чорна становить 14 м, що обмежує доступ громадян до загального водокористування, що є порушенням вимог ст. 47, п. 1 ст. 48 Закону України Про охорону земель. Факт порушення вимог земельного, водного та природоохоронного законодавства при передачі у власність спірної земельної ділянки підтверджується висновками спеціалістів органів державного контролю. Тому він звернувся до суду з даним позовом. 10.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій. 08.02.2022 року відповідачем 2 [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказував на те, що на законних підставах набув право власності на спірну земельну ділянку, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 02.08.2019 року. При цьому, дана земельна ділянка на момент виділення її у власність Островському не входила до земель водного фонду та при перевірці порушень земельного законодавства при наданні вказаної земельної ділянки останньому у власність не встановлено. 17.02.2022 року представником позивача Новоград-Волинської окружної прокуратури подано до суду відповідь на відзив, в якому просив позов задовольнити у повному обсязі. Звернув увагу, що Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки від 29.05.2019 року засвідчено, що частина спірної земельної ділянки розташована у межах прибережної захисної смуги і відстань від краю до зрізу води становить менше 25 метрів. Підготовче судове засідання неодноразово відкладалося з різних підстав за клопотанням представника відповідача у зв`язку із, зокрема: воєнними діями та неможливістю прибуття до суду (05.04.2022 року); продовження строку для подання заперечення на відповідь на відзив (09.06.2022 року); самостійного замовленням висновку експерта у даній справі (11.07.2022 року). 04.08.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 12.08.2022 року представником відповідача подано до суду Висновок експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 10.08.2022 року. 12.10.2022 року у судовому засіданні представник позивача Новоград-Волинської окружної прокуратури позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача 2 Родзінського В.С. позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, з підстав викладених, у тому числі, у відзиві на позовну заяву. Інші учасники у справі до суду не з`явилися, про час та місце проведення розгляду справи повідомлені поштою, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. Судом постановлена ухвала, яка занесена до протоколу, про розгляд справи у їх відсутності. 03.11.2022 року судовий розгляд у справі продовжено, в якому представник відповідача 2 [PERSON] просила застосувати до даних правовідносин строки позовної давності. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Встановлено, що згідно розпорядження голови РДА № 1361 від 23.12.2010 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою [PERSON] замовив у ПП Амалком проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1200 га для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (поза межами населеного пункту с. Ужачин), який був затверджений начальником управління Держкомзему у Новоград-Волинському районі Житомирської області (а.с.36). \~ \~ \~ \~Розпорядженням голови Новоград-Волинської РДА № 942 від 14.10.2011 року затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га, в тому числі садів 0,1200 га (кадастровий номер 1824084000:01:000:0524) у власність для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області поза межами населеного пункту с. Ужачин (а.28). \~ \~ \~ \~На підставі вказаного розпорядження [PERSON] зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 309108. \~ \~ \~ \~21 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.2 ст. 364 КК України, згідно якого посадові особи Держкомзему під час розробки громадянам проектів із землеустрою щодо відведення земель видали неправдиві довідки з державної статистичної звітності про розподіл земель, до складу яких входять землі водного фонду (а.с.56). \~ \~ \~ \~29.09.2020 року кримінальне провадження № 42018061240000037, внесене до ЄРДР 21.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, закрито у звязку із встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення (а.с.125). \~ \~ \~ \~Згідно повідомлення Новоград-Волинського міжрайонного управління водного господарства Державного агентства водних ресурсів України від 18.12.2018 року за даними картографічних матеріалів р. Чорна протікає у Новоград-Волинському районі Житомирської області. Паспорт на даний водний об`єкт відсутній. Довжина річки приблизно 10 км. Згідно класифікації річок р. Чорна належить до малих річок (а.с.68-69). \~ \~ \~ \~ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено, що при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при наданні земельних ділянок приватним особам у власність, зокрема, за кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, встановлено, що за межами с. Ужачин Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області біля річки Чорна розташована земельна ділянка сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,1200 га, яка відповідно до розпорядження Новоград-Волинської РДА надана [PERSON] та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку (Серія ЯМ № 309108). Порушень земельного законодавства при наданні даної земельної ділянки у власність [PERSON] не встановлено. Вказана земельна ділянка не використовується, вкрита трав`янистим покривом, на ній побудований дерев`яний будинок розміром 9х9 метрів. Дана земельна ділянка частково загороджена дерев`яним парканом, де відстань до зрізу води річка Чорна становить 16,51 метрів, що є порушенням ч. 2 п. А ст. 60 Земельного кодексу України. \~ \~ \~ \~Вказане порушення зафіксоване у Акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 28.05.2019 року (а.с.72). \~ \~ \~ \~Державною екологічною інспекцією Поліського округу при проведенні перевірки дотримання вимог земельного, водного та природоохоронного законодавства при використанні земельних ділянок на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524 за межами населеного пункту с. Ужачин Новоград-Волинського району площею 0,1200 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка належить [PERSON] , частково розташована (із врахуванням вимог ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України) в прибережній захисній смузі водного об`єкту р. Чорна, на ній міститься дерев`яна будівля та паркан. Відстань від дерев`яного паркану до зрізу води річки Чорна становить 14 м. Тобто, на момент обстеження частково обмежено доступ громадян до територій загального водокористування. Наголошують, що згідно положень ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду взагалі не можуть передаватись у приватну власність (а.с.73-74). \~ \~ \~ \~Вказане встановлене у Акті обстеження земельної ділянки від 03.07.2019 року, до якої долучена план-схема земельних ділянок та фото-таблиця (а.с.74-75). \~ \~ \~ \~02.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером 1824084000:01:000:0524 (а.с.78,70-80). \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи від 26.06.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524 площею 0,1200 га повністю відноситься до земель сільськогосподарського призначення, координати поворотних точок (кутів) фактичних меж вказаної земельної ділянки відповідають межам на координатах, зазначених у проектах землеустрою та вказана земельна ділянка на момент передачі у власність не належала до земель водного фонду України. Також по всім відповідям експерта стоїть примітка: див. дослідницьку частину висновку, де зазначено, що дослідження проведено, виходячи з відомостей проектів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки [PERSON] (а.с.126-137) \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. \~ \~ \~ \~При цьому, землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі водного фонду (пункт «є» частини першої\~статті 19 ЗК України). До земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок і навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами (стаття 58 ЗК України\~та\~стаття 4 ВК України). \~ \~ \~ \~До земель комунальної власності, які не можна передавати у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених\~\~ЗК України\~(пункт «ґ» частини третьої\~статті 83 цього Кодексу). А частина друга\~статті 59 ЗК України\~передбачає можливість передання земель водного фонду у приватну власність тільки у випадку безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). Інших випадків, за яких можна набути право приватної власності на земельні ділянки водного фонду, у\~ЗК України\~немає. \~ \~ \~ \~Земельні ділянки під прибережні захисні смуги виділяються у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності (частина перша\~статті 60 ЗК України, частина перша\~статті 88 ВК України). \~ \~ \~ \~Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 га - 25 м; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 га - 50 м; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 м (частина друга\~статті 88 ВК України, пункт 2 додатку 13 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року № 173\~(далі - Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів)). \~ \~ \~ \~Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності (стаття 61 ЗК України,\~статті 89 ВК України, абзац другий пункту 8.19 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів і додаток 13 до цих правил). \~ \~ \~ \~Щодо представництва інтересів держави прокуратурою. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. \~ \~ \~ \~Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. \~ \~ \~ \~Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. \~ \~ \~ \~Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). \~ \~ \~ \~На підтвердження підтвердження повноважень звернення до суд з даним позовом до позовної заяви долучені листи, направлені Новоград-Волинською окружною прокуратурою на адресу Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу (а.с.81-84). \~ \~ \~ \~Також долучено повідомлення Державної екологічної інспекції Поліського округу до прокуратури, з приводу їх представництва в суді (а.с85) \~ \~ \~ \~Тому суд приходить до переконання, що прокурором обґрунтовано наявність підстав для представництва в суді інтересів держави. \~ \~ \~ \~Спірна земельна ділянка площею 0,1200 га із кадастровим номером 1824084000:01:000:0524 за технічною документацією з цільовим призначенням для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Ужачин належить до власності територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області та знаходиться у межах прибережної захисної смуги водного об`єкту річки Чорна, яка згідно класифікації є малою. Оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду, тобто, належить та належала до земель, на які поширюється чітка заборона на передання їх у приватну власність, тому позовні вимоги прокурора про усунути перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом визнання визнання незаконним та скасування розпорядження РДА щодо затвердження проекту землеустрою та передачу [PERSON] у власність земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~З огляду на цільове призначення спірної земельної ділянки, яка відноситься до земель водного фонду, вимоги прокурора про усунення перешкоди власнику шляхом визнання вищевказаного розпорядження РДА від 14 жовтня 2011 року № 942 незаконним та його скасування є ефективним способом захисту, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки. Проте, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга\~статті 152\~ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга\~статті 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391\~ЦК України). Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам\~ЗК України\~є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у\~статті 59 цього кодексу. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням\~ЗК України\~та\~ВК України\~треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку. Ураховуючи наведене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню підлягають положення статті 391 цього кодексу та частини другої\~статті 152 ЗК України. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (Постанова Великої Палати Верховного Суду\~\~ від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19)). \~ \~ \~ \~Вказані висновки викладені також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 372/1684/14-ц (провадження\~\~\~\~№ 14-740цс19), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження\~\~№ 14-499цс19). \~ \~ \~ \~За встановлених обставин цієї справи, наявності суспільного інтересу у поверненні спірної земельної ділянки до власність держави, зокрема, підвищеного інтересу громадськості до збереження прибережної захисної смуги річки Чорна, такі дії прокурора є виправданими. \~ \~ \~ \~Усунення перешкод територіальній громаді Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області у здійсненні нею права користування та розпоряджання земельною ділянкою переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними інтересами, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим режимом земельної ділянки. Тому юридична кваліфікація позивачем позовної вимоги про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] повернути власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером 1824084000:01:000:0524, площею 0,1200 га та шляхом зобов`язання [PERSON] винести деревяну будівлю та паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером 1822581701:01:002:0150, яка відноситься до земель водного фонду як вимоги, до якої слід застосувати положення статей\~391 ЦК України, є правильною та має бути застосована під час вирішення даного позову. Таким чином, позовні вимоги у цій\~частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача 2, що спірна земельна ділянка передана [PERSON] у власність з дотриманням вимог закону, що підтверджується Проектом землеустрою та Висновком експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 10.08.2022 року не заслуговують на увагу, оскільки\~\~ВК України\~та\~ЗК України, які визначали чіткі обмеження на передання у приватну власність земельної ділянки із земель водного фонду, передбачали встановлення поза межами існуючих населених пунктів прибережної захисної смуги, виключали можливість виникнення приватного власника земельних ділянок, зайнятих прибережною захисною смугою, обмежували господарську діяльність на цих природоохоронних територіях. В силу об`єктивних, видимих природних властивостей розташованої у межах прибережної захисної смуги земельної ділянки, первинний набувач не міг не знати про фактичне місцезнаходження цієї ділянки поблизу\~узрізу води річки Чорна. Проявивши розумну обачність, ознайомившись зі змістом земельного та водоохоронного законодавства і за необхідності отримавши правову допомогу перед набуттям такої ділянки, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] міг та повинен був знати про те, що зазначена ділянка належить до земель водного фонду. Щодо клопотання представника відповідача 2 [PERSON] про застосування наслідків спливу позовної давності, суд виходить з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи-носія порушеного права (інтересу). Прокурор у позовній заяві зазначав, що оскільки спірну земельну ділянку не повернуто відповідачем 2 і порушення прав її законного володільця триває, цей позов заявлений з межах строків позовної давності. З даного приводу суд звертає увагу на той факт, що позовна вимога про зобов`язання повернення земельної ділянки слід розглядати як негаторний позов, який може бути пред`явлений протягом всього строку порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. Тому суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності. При виготовленні повного тексту рішення судом враховано висновки щодо врегулювання аналогічних правовідносин, висловлені ВС у постановах від 09.12.2020 року по справі № 676/2332/18 (провадження № 61-21940св19), від 07.12.2020 року по справі № 372/3089/18 (провадження № 61-387св20); від 09.12.2020 року по справі № 676/190/18 (провадження № 61-6764св19). Відтак судом\~встановлено підстави\~для задоволення\~позовних вимог\~ керівника Новоград-Волинської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при подачі позову до суду, згідно платіжного доручення № 2919 від 22.12.2021 року, Житомирською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 4621 грн 71 коп. Відтак, у силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача 1 Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області та відповідача 2 [PERSON] на користь прокуратури Житомирської області підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4621 грн 71 коп. у дольовому порядку, тобто по 2310 грн 86 коп, з кожного.

Outcome: approved