Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем [PERSON] , перебували в шлюбі, який було розірвано Братським районним судом Миколаївської області 15.06.2022 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач разом не проживають, діти проживають разом з матір`ю, батько не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Діти ростуть і потреби на їх виховання і утримання збільшуються кожен день, а тому позивачу необхідна матеріальна допомога, яка буде носити постійний характер. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, проте представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі проти заявлених позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4) та доньки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно довідки виданої Шевченківським старостинським округом Братської селищної ради Миколаївської області вих. № 132 від 12.09.2022 року, [PERSON] ,. має наступний склад сім`ї: доньки - [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved