Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

07 липня 2021 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що Броварським міськрайонним судом Київської області №361/1238/19 від 11 березня 2019 року видано судовий наказ, відповідно до якого судом стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 лютого 2019 року і до повноліття дитини. Позивачка змушена звернутись до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованості по сплаті аліментів. Так відповідно до довідки-розрахунку від 30 червня 2021 року, виданою Броварським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції станом на 30 червня 2021 року в рамках виконавчого провадження №58759996 по вищевказаному судовому наказу у відповідача накопичився борг по сплаті аліментів на утримання дитини на загальну суму 105318,16 гривень - саме на цю суму нараховується пеня. Відповідно до таблиці розрахунку пені, станом на 01 липня 2021 року в результаті несплати відповідачем аліментів, за останнім накопичилась пеня, в сумі 30904,54 гривні - по сплаті аліментів на утримання сина сторін. 04 серпня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 04 листопада 2021 року. 27 січня 2022 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] борг по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в сумі 127606,16 грн. та пеню за несплачені аліменти в сумі 38790,84 грн. Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічно викладеним у заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач, в судовому засіданні проти позову заперечував, в наступні судові засідання не з`явився, відзив або заперечення на позовну заяву не подав. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що Броварським міськрайонним судом Київської області №361/1238/19 від 11 березня 2019 року видано судовий наказ, відповідно до якого судом стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 лютого 2019 року і до повноліття дитини. Відповідно до довідки-розрахунку станом на 30.06.2021 року у відповідача [PERSON] існує заборгованість по несплаті аліментів за період з 18 лютого 2019 року по 01 липня 2021 року у розмірі 105318,16 грн. Згідно довідки-розрахунку станом на 01.01.2022 року у відповідача [PERSON] існує заборгованість по несплаті аліментів за період з 18 лютого 2019 року по 01 липня 2021 року у розмірі 105318,16 грн. Проводячи розрахунок заборгованості державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби Броварського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в графі розмір доходу/середня заробітна плата працівника для цієї місцевості зазначала розмір середньої заробітної плати по Броварському районі Київської області. 09 червня 2022 року відповідач [PERSON] надав до суду довідки про його доходи, на підставі яких був зроблений перерахунок заборгованості по сплаті аліментів. Відповідно до довідки-розрахунку станом на 01.06.2022 року у відповідача [PERSON] існує заборгованість по несплаті аліментів за період з 18 лютого 2019 року по 01 липня 2021 року у розмірі 72407,66 грн. та згідно того, що у січні 2022 року відповідач здійснив часткову сплату заборгованості у розмірі 38544,36 грн., на день винесення рішення заборгованість по сплаті аліментів становить 72407,66 38544,36 = 33863,30 грн. Провівши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що розмір пені, яка підлягає стягненню складає 4899,48 грн. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дітей тим з батьків, хто проживає окремо від них. Згідно з ч. 1ст. 196 СК України, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при вирішенні спору про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів слід з`ясувати розмір не сплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року за результатами розгляду справи № 572/1762/15-ц З урахуванням викладеного, суд вважає, що несплата та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно судового наказу, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області на користь позивача на утримання дитини, мала місце з вини відповідача. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави, а тому з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial