Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до КНП "Територіальне медичне об`єднання "Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтовано тим, що позивач обіймала посаду завідувача Хмільницького відділення екстреної медичної допомоги філії "Хмільницька СЕМД". Наказом № 783/Х-ОС від 08.08.2022 позивача звільнено з вказаної посади через систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених посадовою інструкцією та правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак позивач не погоджується з вказаним наказом та просить визнати його незаконним та скасувати, а також поновити її на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за весь період вимушеного прогулу. Ухвалою суду від 09.09.2022 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 30.09.2022 до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову, обгрунтовуючи свою позицію тим, що оспорюваним наказом позивача звільнено з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки позивачем неодноразово допускались випадки неналежного виконання трудових обов`язків за що також вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності, однак позивач і надалі продовжувала систематично не виконувати посадові обов`язки, покладені на неї посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та законними розпорядженнями роботодавця і допускати їх неналежне виконання. Крім того, 15.07.2022 було з`ясовано, що Журнал реєстрації інструктажів, який вівся [PERSON] , та повинен зберігатися відповідно до вимог Зведеної номенклатури Підприємства 10 років після останнього запису в ньому, втрачено. [PERSON] звернулася в органи поліції 14.07.2022 (документ надано позивачем). Разом з тим, в порушення вимог п. 2.24. посадової інструкції [PERSON] про зникнення журналу вчасно письмово не повідомила ні керівництво Філії, ні керівництво Підприємства. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні підтримали письмовий відзив та просили відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] наказом від 02.01.2020 №1/Х-ОС (витяг на а.с. 82 ) переведена на посаду завідувача відділення, лікаря з медицини невідкладних станів Хмільницького відділення екстреної медичної допомоги філії «КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР» «Хмільницька станція екстреної медичної допомоги» (додаток 4), перебувала з Підприємством у безстрокових трудових відносинах. Наказом від 08.08.2022 № 783/Х-ОС (копія на а.с. 7-9) [PERSON] звільнено з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказане також занесено до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] (копія на а.с. 6). Так, наказом від 05.07.2022 № 697/Х-ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (копія на а.с. 10-11) [PERSON] оголошено догану за нераціональне використання нею ресурсу працівників відділення у червні поточного року. На вказаному наказі міститься відмітка позивача про те, що вона не згодна та ознайомлена з ним, однак доказів оскарження вказаного наказу суду не надано. Однією з підстав для звільнення, зазначених в наказі від 08.08.2022 № 783/Х-ОС, зазначено порушення п. 2.23 посадової інструкції (копія на а.с. 13-17) з якою [PERSON] під підпис ознайомлено 19.03.2020, а саме те, що [PERSON] не вела та не зберігала Журнал інструктажів на робочому місці Хмільницького відділення екстреної медичної допомоги розпочатий з 06.10.2021, а втративши журнал письмово про цю подію керівництво філії та підприємства, до відома не поставила. В судовому засіданні сторони не заперечили, що в Наказі в частині зазначення пункту посадової інструкції було допущено описку та вірним вважати пункт 2.21 посадової інструкції. В цілому позивач в ході судового розгляду заперечила свою вину у вчиненні інкримінованих їй порушень, які стали підставою для прийняття рішення про її звільнення. Доводи відповідача зводяться до того, що [PERSON] без поважних причин не виконувала покладені на неї завдання в частині проведення інструктажів з техніки безпеки, допустила втрату журналу інструктажів на робочому місці, не забезпечила своєчасну підготовку графіка чергування та ознайомлення працівників із наказом про скорочення. Маючи незняте дисциплінарне стягнення (догану) та не зважаючи на пропозиції усунути порушення, [PERSON] відповідних заходів не вживала. В ході судового розгляду позивач посилалася на те, що частина завдань, невиконання яких інкриміновано їй як порушення (зокрема пов`язаних з інструктажами з питань безпеки праці), взагалі не передбачені за її посадою, а решту порушень вона допустила внаслідок браку часу і за станом здоров`я. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до наказів директора підприємства, зокрема: п. 2, п. 6 наказу від 02.01.2020 № 6/Х-ОД «Про створення комісій» (копія на а.с. 91-96); п.2, п.6 наказу від 04.01.2021 № 1/Х-ОД «Про роботу комісій» (копія на а. с. 97-102); п.2, п.5 наказу від 04.01.2022 № 1/Х-ОД «Про роботу комісій» (копія на а.с. 103-106) [PERSON] визначена відповідальною особою за охорону праці та включена до комісії для перевірки знань з питань охорони праці у працівників відділення. Із вказаними наказами і додатками до них вона була належним чином ознайомлена, що підтверджується її підписами у відповідних графах та не заперечувалося позивачем у судовому засіданні. Відповідно до п. 5.8 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з охорони праці (копія на а.с. 107-110), первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктажі з питань охорони праці проводить керівник робіт (начальник структурного підрозділу). Примірник вказаного Положення про навчання у відділенні 01.02.2021 позивачу передано під особистий підпис, що підтверджується реєстром про надання позивачу відповідних локальних документів (копія на а.с. 111-112). 27.04.2021 [PERSON] було видано посвідчення про проходження навчання з питань пожежної безпеки та 03.06.2021 посвідчення з питань охорони праці, що підтверджується її підписами в реєстрі про надання позивачу відповідних локальних документів (копія на а.с. 111-112). 08.07.2022 директору КНП "ТМО "ВОЦЕМДМК ВОР" направлено доповідну записку інженера з охорони праці [PERSON] (копія на а.с. 117) про те, що завідувач Відділення [PERSON] не здійснює первинних інструктажів з охорони праці для працівників [PERSON] та [PERSON] , повторних інструктажів з охорони праці та протипожежної безпеки для усіх працівників Відділення, неналежним чином заповнює Журнал реєстрації інструктажів. 04.07.2022 директором філії [PERSON] до [PERSON] було направлено лист з пропозицією усунути недоліки, який вона під підпис отримала 04.07.2022 (копія на а.с.119). В своїй пояснювальній записці від 05.07.2020 (копія на а.с. 120) позивач зазначила, що в своїй роботі вона повинна користуватись двома основними документами: Колективним договором та Посадовою інструкцією завідувача відділення, лікаря з медицини невідкладних станів Хмільницького відділення ЕМД, а проведення інструктажів жодним з цих документів не передбачено. 14.07.2022 видано Наказ № 330/Ц-ВД «Про прибуття в КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР» (копія на а.с. 121), яким [PERSON] зобов`язано прибути до КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР» з переліком документів. 15.07.2022 проведено оперативну нараду у директора підприємства, згідно протоколу якої (копія на а.с. 122-124) [PERSON] до 22.07.2022 зобов`язано провести відповідні інструктажі для всіх працівників Хмільницького відділення ЕМД з питань охорони праці та пожежної безпеки, про що доповісти на оперативній нараді. Роботодавець отримав доповідну записку інженера з охорони праці [PERSON] станом на 14.07.2022, щодо невиконання [PERSON] посадових обов`язків щодо проведення первинного, повторних інструктажів з охорони праці та протипожежної безпеки після 05.07.2022 (копія на а.с. 125-127). У своїх письмових поясненнях від 15.07.2022 (копія на а.с. 26-27) [PERSON] зазначала, що до 06.10.2021 проводила інструктажі з охорони праці для працівників Відділення, а потім дійшла висновку, що це не входить до її посадових обов`язків, оскільки вважає, що такі інструктажі має проводити [PERSON] , оскільки він є людиною, яка спеціально найнята для проведення роботи по охороні праці Згідно письмових пояснень в.о. директора філії "Хмільницьке СЕМД" від 28.07.2022 (копія на а.с. 128) , [PERSON] у телефонному режимі повідомила, що журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці з 06.10.2021 зник та з приводу цього вона звернулась до поліції. Згідно листа Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області № 8184 від 25.07.2022 (копія на а.с. 12) [PERSON] повідомлено, що її звернення щодо крадіжки журналу по охороні праці у відділенні екстреної допомоги зареєстровано 14.07.2022 в Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Хмільницького РВП. Працівниками поліції по даному факту було проведено перевірку. Крім того, позивачу листом від 08.07.2022 року №58 (а.с. 143) доведено до відома наказ КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР» від 07.07.2022 №275/Ц-ОД "Про скорочення штату і чисельності підпрриємства" та доручено ознайомити під підпис працівників відділення, що виконано нею лише частково. В судовому засіданні позивач вказаних обставин не заперечила, послалася на завантаженість, обмеженість часу та подальшу тимчасову втрату працездатності. З доповідної записки в.о. директора філії "Хмільницька СЕМД" встановлено, що станом на 15.07.2022 (а.с. 144) [PERSON] не виконує обов`язки щодо терміну складання графіків змінності та доведення їх до працівників під підпис. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України працівник має чесно і сумлінно працювати, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення (ч. 3 ст. 40 КЗпП). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була попередньо притягнута до дисциплінарної відповідальності наказом від 05.07.2022 №697/Х-ОС, та накладено на неї стягнення у виді догани. Вказаний наказ позивач не оскаржувала в установленому порядку. Для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни (п.3 ч.1 ст. 43 КЗпП) необхідно, щоб він учинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто, допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, і щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і мало систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Під час вирішення питання щодо правомірності наказу про звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, необхідно перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть враховуватись і бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач працювала на посаді завідувача відділення лікаря з медицини невідкладних станів Хмільницького відділення ЕМД філії "Хмільницька станція ЕМД", виконувала функції керівника структурного підрозділу. Обов`язок проводити первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктаж з питань охорони праці покладено на начальника структурного підрозділу в силу вимог Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого Наказом директора КНП "ТМО "ВОЦЕМДМК ВОР" від 02.01.2020 №6/Х-ОД. Позивач не заперечувала, що на власний розсуд приймала рішення щодо необхідності проводити такі інструктажі серед підлеглих, оскільки в певний період часу вважала, що це виходить за межі її повноважень. Однак після відкриття нового Журналу інструктажів з питань охорони праці (на заміну втраченого) знову продовжила такі інструктажі проводити. Неознайомлення підлеглих з наказами по підприємству [PERSON] не заперечила, однак вказала, що частково ознайомила працівників, але була дуже завантажена іншою роботою. При цьому сторони не заперечили, що на оперативній нараді 22.07.2022 року позивачу було запропоновано перейти на посаду з меншим об`ємом обов`язків, однак вона не погодилась, оскіки їй не сподобались умови такої роботи. Таким чином в ході судового розгляду встановлено, що позивач дійсно безпідставно, систематично та після накладення на неї дисциплінарного стягнення не виконувала покладені на неї обов`язки, не усувала виявлені недоліки і порушення у роботі філії "Хмільницька СЕМД", що і стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення про її звільнення. Щодо посилань позивача про те, що при прийнятті рішення про дострокове розірвання трудового договору грубо порушено вимоги ст. 43 КЗпП України, оскільки вона є членом профспілки, однак відповідач не звертався з обгрунтованим письмовим поданням про розірвання трудового договору до виборного органу профспілкової організації. Так, ч. 1 ст. 43 КЗпП, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. Разом з тим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ІХ, на території України введено воєнний стан через збройну агресію російської федерації. Воєнний стан наразі продовжено з 24 серпня 2022 року на 90 днів відповідно до Указу Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 Закону України від 15.03.2022 № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» із з мінами, внесеними Законом України № 2352-ІХ від 01.07.2022, у період дії воєнного стану норми ст. 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадку звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Враховуючи те, що позивача було звільнено 08.08.2022 в період дії військового стану за ініціативою роботодавця без згоди первинної профспілкової організації, членом якої вона стала 22.07.2022, оскаржуване рішення узгоджується з вимогами чинного законодавства про працю. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, зокрема те, що наказ відповідача про звільнення позивача є правомірним та обґрунтованим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати належить залишити за сторонами.

Outcome: dismissed