Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" (далі - ТОВ "Київоблгаз Збут" або Товариство) звернулося до суду з позовом, у якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] на його користь 3 % річних від простроченої суми в розмірі 366 грн. 34 коп. та інфляційні втрати в розмірі 623 грн. 12 коп. В обґрунтування позову зазначало, що між ТОВ "Київоблгаз Збут" (далі - Постачальник) та [PERSON] (далі - Споживач) був укладений публічний договір № 0800787683 постачання природного газу, відповідно до умов якого ТОВ "Київоблгаз Збут" зобов`язувалося постачати [PERSON] природний газ у необхідних для неї об`ємах (обсягах), а остання зобов`язувалася своєчасно сплачувати Товариству вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відносини між постачальником і побутовими споживачами (населенням) регулюються Правилами і Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Плата за послуги з газопостачання, надані протягом розрахункового періоду, має вноситися не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем. Броварський територіальний відділ реалізації ТОВ "Київоблгаз Збут" виконав поставку природного газу для побутових потреб [PERSON] до належної їй квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У порушення умов вказаного вище договору та норм чинного законодавства [PERSON] оплату за спожитий природний газ не здійснювала. За період з 01 серпня 2018 року по 30 квітня 2021 року вона мала заборгованість по оплаті послуг з постачання природного газу в розмірі 8156 грн. 40 коп., які сплачені відповідачем під час перебування справи у провадженні суду. У зв`язку із неналежним виконанням Споживачем умов договору постачання природного газу, Товариство згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України має право вимагати від відповідача сплати трьох проценти річних від простроченої суми в розмірі 366 грн. 34 коп. та інфляційних втрат у розмірі 623 грн. 12 коп., нарахованих за період із 26 вересня 2018 року по 20 травня 2021 року. Представник позивача Кислощук Я.С. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов із урахуванням зменшення позовних вимог задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із п. п. 23, 27, 28 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" від 09 квітня 2015 року № 329-VIII (далі - Закон № 329-VIII) побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів. Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП). За змістом ч. 1 ст. 12 Закону № 329-VIII постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - постанова НКРЕКП № 2500). У п. 1.1 цієї постанови НКРЕКП № 2500 визначено, що Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно із п. 1.3 Договору у редакції постанови НКРЕКП від 10 червня 2020 року № 1080 цей Договір є договором приєднання, що укладається із урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку. Відповідно до умов п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Відповідно до постанови НКРЕКП від 21 квітня 2017 року у редакції постанови НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 654, позивач ТОВ "Київоблгаз Збут" на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України здійснює господарську діяльність з постачання природнього газу. За змістом ч. 3 ст. 12 Закону № 329-VIII права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" Споживач зобов`язаний укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. У ч. 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд встановив, що між позивачем ТОВ "Київоблгаз Збут" і відповідачем [PERSON] було укладено публічний Типовий договір за № 0800787683 постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] , відповідач користувалася наданими житлово-комунальними послугами та частково здійснювала оплату послуг з постачання природного газу. Згідно із п. п. 4.3, 4.5, 4.7 вказаного Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. Спосіб оплати має бути визначений Споживачем в заяві-приєднанні. Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Виключенням є постачальник, на якого в установленому законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки, якому кошти мають перераховуватися на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання. Поточний рахунок (зокрема зі спеціальним режимом використання) зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. Суд встановив, що ТОВ "Київоблгаз Збут" взяті на себе зобов`язання щодо постачання природного газу [PERSON] виконало в повному обсязі. Однак, відповідач у порушення умов зазначеного договору як споживач природного газу, своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг з газопостачання належним чином не виконувала, у результаті чого вона мала заборгованість по оплаті послуг з постачання природного газу за період із 01 серпня 2018 року по 31 березня 2021 року в розмірі 8156 грн. 40 коп., що підтверджується відповідним розрахунком. У травні 2021 року ТОВ "Київоблгаз Збут" зверталося до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості по оплаті послуг з постачання природного газу. 09 червня 2021 року ухвалою суду ТОВ "Київоблгаз Збут" у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості по оплаті послуг з постачання природного газу відмовлено, оскільки боржник не зареєстрована за адресою, зазначеною в заяві про видачу судового наказу. Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ч. 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Позивач ТОВ "Київоблгаз Збут", звертаючись до суду з цим позовом, просило стягнути із відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості за постачання природного газу, яка виникла внаслідок неналежного виконання Споживачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг з газопостачання, за період з 26 вересня 2018 року по 20 травня 2021 рокув розмірі 8156 грн. 40 коп., 3 % річних від протраченої суми в розмірі 366 грн. 34 коп. та інфляційні втрати в розмірі 623 грн. 12 коп. Відповідач [PERSON] в ході розгляду судом цієї справи сплатила суму заборгованості за постачання природного газу в розмірі 8156 грн. 40 коп., у зв`язку з чим позивач Товариство зменшило свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на його користь згідно із здійсненими розрахунками 3 % річних від простроченої суми в розмірі 366 грн. 34 коп. та інфляційні втрати в розмірі 623 грн. 12 коп. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, оплату наданих послуг з постачання природного газу своєчасно не здійснювала, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "Київоблгаз Збут" ґрунтується на вимогах закону, тому на його користь з [PERSON] підлягають стягненню 3 % річних від простроченої суми в розмірі 366 грн. 34 коп. та інфляційні втрати в розмірі 623 грн.12 коп. за період з 26 вересня 2018 року по 20 травня 2021 року. Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved