Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 19 листопада 1989 року. У шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Позивачка вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склались. У сторін різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони спільного господарства не ведуть. Оскільки шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, остання просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У письмовій заяві від 10 листопада 2022 року остання просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подав. За згодою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 листопада 1989 року, місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1890. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а. с. 5). Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки, шлюб існує формально: подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не веде. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст. 24, 55, 56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved