Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Адвокат Підреза Ірина Василівна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (далі - ТОВ «Везем Шиппінг») про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №ПКП-12606 зі строком дії з 14.02.2022 до 30.04.2022 або до укладання основного договору, згідно з яким сторони зобов`язалися в майбутньому (до 30.04.2022) укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу марки Volkswagen, модель Touran 1.6 TDI Trendline Blue Motion, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Загальна вартість договору становить 10977 євро, що станом на дату укладення договору складає 351019,21 грн. Позивач здійснила оплату в розмірі 8291 євро, що становить 265127,11 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.2458512910.1. Проте відповідач не уклав основний договір та не передав позивачу транспортний засіб, тобто свої зобов`язання за договором не виконав. Оскільки відповідач необґрунтовано ухилився від виконання умов договору, то позивач має право на повернення коштів за попереднім договором в розмірі 265127,11 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 50000 грн., що передбачено ст.23 ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів». Внаслідок невиконання відповідачем обов`язків за укладеним попереднім договором та через протиправну поведінку відповідача позивач зазнав душевних страждань, оскільки грошові кошти він тяжко заробляв та робив заощадження для придбання транспортного засобу для своєї родини. Через невиконання відповідачем умов попереднього договору він не отримав очікуваний транспортний засіб та був позбавлений можливості вивезти свою сім`ю у безпечне місце, оскільки місто Харків підпадає під обстріли армією росії, крім того, він залишився без грошей та без автомобіля. Просила: розірвати попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №ПКП-12606 від 14.02.2022, укладений між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг»; стягнути з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь позивача 265127,11 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.; стягнути з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Підреза І.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Везем Шиппінг» в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 25.07.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 16.08.2022 судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 07.11.2022 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 14.02.2022 між [PERSON] та ТОВ «Везем Шиппінг» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу №ПКП-12606 (далі - попередній договір). Згідно з п. 1.1. - 1.2. попереднього договору сторони зобов`язались укласти в майбутньому до 30.04.2022 договір купівлі-продажу (основний договір) на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки Volkswagen, модель Touran 1.6 TDI Trendline Blue Motion, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3. попереднього договору ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати йому та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством. Згідно з п. 1.5. попереднього договору ТОВ «Везем Шиппінг» здійснило придбання транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з [PERSON] , який жодних заперечень та претензій щодо придбання транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має. Відповідно до п. 1.6. попереднього договору з метою виконання умов договору ТОВ «Везем Шиппінг» забезпечує викуп з оплатою транспортного засобу на онлайн-аукціоні автомобілів, організовує його доставку, транспортне оброблення, митне оформлення та сертифікацію самостійно або через третіх осіб. Згідно з п. 2.1. попереднього договору продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 10977 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 351019,21 грн., у тому числі ПДВ 58503,20 грн. На підставі п. 2.2. попереднього договору сторони домовилися, що [PERSON] на умовах передоплати сплачує в день підписання цього договору ТОВ «Везем Шиппінг» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок в розмірі 8291 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 265127,11 грн., у тому числі ПДВ - 44187,75 грн. Відповідно до п. 2.7. попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Згідно з положеннями розділу 4 попереднього договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 30.04.2022, або до укладання основного договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до розділу 6 попереднього договору від 14.02.2022 за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань ТОВ «Везем Шиппінг» є неукладення основного договору та неотримання транспортного засобу [PERSON] після здійснення всіх платежів, передбачених розділом 2 цього договору. Не є невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань ТОВ «Везем Шиппінг» невідповідність транспортного засобу заявленим продавцем (власником) на аукціоні характеристикам та стану. [PERSON] сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» 265127,11 грн., що підтверджується копією квитанції від 15.02.2022 №0.0.2458512910.1. Відомості про укладання між сторонами основного договору купівлі-продажу транспортного засобу відсутні. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. В силу положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (ч.1,2 ст. 651 ЦК України). Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до абзацу 2 ч. 1, 2-3 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статті 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до якого позивачем на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в погодженому сторонами розмірі, які сторони визначили як завдаток (п. 2.2 попереднього договору). Основний договір купівлі-продажу транспортного засобу, зазначеного в п. 1.1. попереднього договору, в строк до 30.04.2022, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між позивачем та відповідачем не був укладений. Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів в розмірі 265127,11грн. є авансом в розумінні ст. 570 ЦК України, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду України від 18.02.2009 у справі №6-23108св08, у постановах Верховного Суду України від 25.09.2012 у справі №6-82цс13, від 13.02.2013 у справі №6-176цс12 та у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 №461/5297/16-ц, від 17.06.2021 у справі №711/5065/15-ц. Суд вважає, що відповідач допустив істотне порушення прав позивача, як сторони попереднього договору, оскільки останній позбавлений можливості отримати у власність обумовлений автомобіль певної марки та моделі, на що він розраховував при укладенні попереднього договору. За таких обставин, враховуючи, що попередній договір є чинним, суд вважає, що вимога про його розірвання підлягає задоволенню. Аналізуючи зміст попереднього договору, суд приходить до висновку, що оскільки сторони лише домовилися укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу у майбутньому, а фактично такий договір не був укладений, а попереднім договором передбачалась придбання автомобіля на аукціоні за межами України і його митне оформлення, то на правовідносини, які виникли між сторонами, не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки цей нормативний акт захищає права споживачів під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб. Суд вважає, що оскільки між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, а посилання представника позивача на норми Закону України «Про захист прав споживачів», якими врегульовано відшкодування моральної шкоди, суд вважає помилковим то підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50000 грн. відсутні. Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1984,80 грн. Щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 7000 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу представником позивача адвокатом Підреза І.В. надано попередній розрахунок витрат на правову допомогу на суму 7000 грн., копію квитанції до прибутковго касового ордера від 22.06.2022, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 22.06.2022, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000796, копію договору №01-22/06/22 про правову допомогу від 22.06.2022. Аналізуючи докази, надані на підтвердження розміру, понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд відзначає, що розмір витрат на правничу допомогу був попередньо визначений сторонами в розмірі 7000 грн. та складається з юридичного аналізу документів, опрацювання законодавчої бази, підготовки документів та участі адвоката в судових засіданнях (з розрахунку 1 год. -1400 грн.) Проте враховуючи, що адвокат не брав участі у судовому засіданні, то розмір судових витрат підлягає зменшенню на 1400 грн. За таких обставин суд вважає можливим стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5600 грн.

Outcome: partial