Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 09.01.1984 року народження на російській мові на « [PERSON] », [INFO] , належить йому [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в його трудовій книжці заповнено на російській мові на ім`я « [PERSON] », а в паспорті громадянина України він є [PERSON] . Вказані розбіжності в написанні його прізвища в паспорті громадянина України та трудовій книжці були виявлені працівниками управління Пенсійного фонду України Покровського району м. Кривого Рогу, які роз`яснили йому, що по цій причині в нього не будуть прийняті документи для оформлення пенсії. У зв`язку з чим звертається до суду із вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на встановленні факту належності документа. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причина неявки суду не повідомили. Дослідивши заяву та письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 21.01.2015 року він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , на російській мові: [PERSON] (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження, виданого на російській мові зазначено, що [PERSON] народився [INFO] ( а.с.4). Трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 09.01.1984 року народження, на російській мові на ім`я « [PERSON] » (а.с.5-11). До суду надано диплом серії [NUMBER] від 21 червня 1982 року, [NUMBER] від 28.06.1988 року, виданого на ім`я « [PERSON] » на російській мові на ім`я « [PERSON] » ( а.с.12-13). Приписами ст.\~293,\~315 ЦПК України визначено, що в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315\~ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно п.1 ч.1\~ст.13\~Закону України\~«Про Єдиний\~державний демографічний\~реєстр та\~документи,\~що підтверджують\~громадянство України,\~посвідчують особу\~чи її\~спеціальний статус»\~№5492-VI\~від 20\~листопада 2012\~року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого\~Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII\~паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. В архівній довідці від 23.09.2022 року, виданої Структурним підрозділом «Адміністративна Господарська Служба», зазначено, що в особових рахунках працівників Дорожньої клінічної лікарні № 2 Південної залізниці за 1995 1998 роки значиться « [PERSON] », за 1999- 2000 роки значиться « [PERSON] » та нараховується відповідна заробітна плата ( а.с.19).. Досліджені докази беззаперечно свідчать про те, що саме [PERSON] належить трудова книжка [NUMBER] , заповнена 09.01.1984 року народження на російській мові на « [PERSON] », [INFO] . При цьому суд вважає, що усі досліджені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, від нього залежить можливість отримання пенсії. З огляду на викладене, заява [PERSON] про встановлення факту належності документу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294\~ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved