Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада, про визнання права власності за набувальною давністю. 3 урахуванням уточненої позовної заяви позивач просить суд: -встановити, що [PERSON] отримав від [PERSON] у спадщину 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] замість помилково записаної частки у розмірі 27/640 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, справа №5-403/92, реєстр №1/5167 виданого 12.12.1992р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою. -визнати право власності [PERSON] за набувальною давністю на 27/80 частини домоволодіння будинку [ADDRESS] в межах квартири [ADDRESS] по плану і є половиною об`єднаної квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] у складі: 1,2-1 коридора, площею 14,8 кв.м.; 1,2-2 кухні-їдальні, площею 29,9 кв.м.; 1,2-3 кімнати, площею 13,1 кв.м.; 1,2-4 кімнати, площею 15,6 кв.м.; 1.2-5 кімнати, площею 17,6 кв.м.; 1,2-6 санвузол, площею 6,3 кв.м.; І комори, площею 2,2 кв.м.; ІІ комори, площею 3,7 кв.м.; III гараж, площею 14,8 кв.м.. В обґрунтуванні уточненого позову позивач зазначає, що він, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину №1/7568 виданого 06.12.1989 р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою отримав від [PERSON] у спадщину 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] на підставі Договору дарування AAH №179630, реєстр №1983 виданий 04.09.1998р. отримав від [PERSON] в дар 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Таким чином, позивач став власником 27/80 частки домоволодіння. об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] в межах квартири [ADDRESS] , яка, згідно Технічного паспорту від 11.12.2020р., розташована в будинку А-1 по плану і є половиною об`єднаної квартири [ADDRESS] у складі: 1,2-1 коридора, площею 14,8 кв.м; 1,2-2 кухні-їдальні, площею 29,9 кв.м; 1,2-3 кімнати, площею 13,1 кв.м; 1,2-4 кімнати, площею 15,6 кв.м; 1,2-5 кімнати, площею 17,6 кв.м.; 1,2-6 санвузол. площею 6,3 кв.м.; І комори, площею 2,2 кв.м.; ІІ комори, площею 3,7 кв.м; III гараж, площею 14,8 кв.м.. Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності проведено 18.02.2021р.. Відповідач-1 - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, справа №5-403/92, реєстр №l/5167 виданого 12.12.1992р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою отримав від [PERSON] у спадщину 27/640 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Позивач зазначає, що у свідоцтві про право на спадщину було допущено помилку, адже [PERSON] заповідав відповідачу-1 не 27/640, а 27/160 частки домоволодіння. Таким чином, відповідач-1 став власником 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не проведено. Відповідач-2 - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, справа №148/92, реєстр №2-1642 виданого 26.05.1992р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою отримала від [PERSON] у спадщину 27/320 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] заповідала [PERSON] та [PERSON] по 27/320 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Однак, [PERSON] оформив право власності на свою 27/32 частку домоволодіння Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, реєстр №2-1642 виданого 19.08.1998р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, а [PERSON] хоч і вступила в право на спадщину, але Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належні їй 27/320 частки домоволодіння не оформила. Таким чином, відповідач-2 стала власником 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не проведено. Позивач зазначає, що викладене свідчить, що відповідачі станом на 1998 рік разом набули і мали право власності на 27/80 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] в межах квартири [ADDRESS] , яка, згідно Технічного паспорту від 21.08.1998р., розташовувалася в будинку А-1 по плану і складалася з: 1-1 кухні, площею 8,7 кв.м; 1-2 ванної кімнати, площею 6,0 кв.м; 1-3 кімнати, площею 13,4 кв.м; 1-4 кімнати, площею 13,3 кв.м; 1-5 кімнати, площею 14,8 кв.м.. При цьому, Відповідач-1 - [PERSON] у домоволодінні ніколи не мешкав. В 1992 році він виїхав на постійне місце проживання до Німеччини. Відповідач-2 - [PERSON] в 1991 році виїхала на постійне місце проживання до Сполучених Штатів Америки. Таким чином, з 1992 року відповідачі в належних їм частинах домоволодіння не мешкали. В свою чергу позивач зазначає, що він мешкав все своє життя у спірному домоволодінні, отримавши від відповідачів - двоюрідних брата та сестри дозвіл володіти, користуватись та розпоряджатись належними їм частинами домоволодіння і був впевненим, що на ці приміщення вони вже не будуть претендувати, добросовісно заволодів ними. Позивач зазначає, що на момент отримання спірних приміщень була наявна його добросовісність. В момент заволодіння спірними приміщеннями позивач не знав про неправомірність заволодіння майном. Водночас він був впевнений у тому, що на ці приміщення не претендують інші особи і він отримав цю нерухомість за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на неї. 3 огляду на зазначене, володіючи квартирами в будинку [ADDRESS] , позивач відразу після отримання дозволу на користування, володіння і розпорядження приміщеннями родичів у 1998 році здійснив перепланування квартир, направлене на їх об`єднання, зміни цільових призначень приміщень, видалення зайвих елементів конструкцій, без втручання в несучі конструкції. В результаті на базі квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] фактично виникла об`єднана квартира [ADDRESS] з вбудованим гаражем і прибудованими коморами. Приміщення, на власність яких претендує позивач, обліковувалися КП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» і на права власності на них наявні первинні правовстановлюючі документи, тобто об`єкт володіння є законним. Підставою добросовісного заволодіння кімнатами були родинні відносини, а не будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Спірними приміщеннями позивач володіє постійно, без перерв, відкрито, не приховуючи нічого уже 29-тий рік. При цьому, позивач зазначає, що відносно нього і спірної нерухомості відсутні законодавчі обмеження та заборони набуття права власності за набувальною давністю. Позивач стверджує, що мається добросовісне, але неправомірне заволодіння ним 27/80 частиною домоволодіння будинку [ADDRESS] в межах квартири [ADDRESS] , яка, згідно Технічного паспорту від 11.12.2020р., розташована в будинку А-1 по плану і є половиною об`єднаної квартири [ADDRESS] у складі: 1,2-1 коридора, площею 14,8 кв.м; 1,2-2 кухні-їдальні, площею 29,9 кв.м; 1,2-3 кімнати, площею 13,1 кв.м; 1,2-4 кімнати, площею 15,6 кв.м; 1.2-5 кімнати, площею 17,6 кв.м.; 1,2-6 санвузол, площею 6,3 кв.м.; І комори, площею 2,2 кв.м; ІІ комори, площею 3,7 кв.м; ІІІ гараж, площею 14,8 кв.м. і позивач претендує на набуття цієї нерухомості у власність за набувальною давністю, адже протягом останніх 28 років він законно, відкрито, безперервно і постійно володів і володіє приміщеннями відповідачів по справі. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в уточненій позовній заяві. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Відповідач 2 [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги позивача визнає та проти їх задоволення не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за відсутністю їх представника та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. 3. Процесуальні дії по справі. 09 червня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 12 липня 2021 року ухвалою суду витребувані докази. 29 жовтня 2021 року ухвалою суду витребувані докази. 17 травня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, які підтвердили обставини викладені в уточненій позовній заяві, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1/3018, видане 29.05.1979р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями майна [PERSON] , померлої [INFO] , є в рівних частках, а саме 27/40 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] , кожний: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №І/7568, видане 06.12.1989р. Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою. Відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] у спадщину 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №2-1642, видане 26.05.1992 р. Першою Дніпродзержинською нотаріальною конторою, відповідач 2 - [PERSON] та [PERSON] отримали кожен від [PERSON] у спадщину 27/160 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №1/5167, видане 12.12.1992 р. Першою Дніпродзержинською нотаріальною конторою, відповідач 1 - [PERSON] отримав віл [PERSON] у спадщину 27/640 частки домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості у [ADDRESS] . Згідно договору дарування частини домоволодіння, укладеного між [PERSON] , діючим на підставі доручення від імені [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] 27/160 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . В матеріалах справи знаходиться лист Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, в якому зазначено, що згідно даних інвентаризаційної справи ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» право власності на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] було зареєстроване станом на 31.12.2012р. за: - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 19.08.1998р., реєстр №4-3502, виданого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою - 27/320 частин; - ?? [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.05.1992р., реєстр №2-1642, виданого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою - 27/160 частин; - ?? [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.05.1979р., реєстр №l/3018, виданого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою - 27/320 частин; - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.12.1989p., реєстр №l/7568, виданого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою - 27/160 частин; - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.12.1992 р., реєстр №1/5167, виданого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою - 27/640 частин; - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.02.1969p., реєстр №485 - ј частина; - [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.08.1993р., реєстр №2-2800, виданого Першою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою - 3/40 частини. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.12.2020 року право приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] було зареєстровано за: [PERSON] , у розмірі 3/80 частки, [PERSON] , у розмірі 1/4 частка. Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.02.2021 року право приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] було зареєстровано за: [PERSON] , у розмірі 27/160 частки (підстава для державної реєстрації договір дарування, виданий 04.09.1998р.). Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.02.2021 року право приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна будинок [ADDRESS] було зареєстровано за: [PERSON] , у розмірі 27/160 частки (підстава для державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину, видане 06.12.1989р.). В матеріалах справи міститься технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] . Згідно звіту про оцінку майна, зробленого 21 квітня 2021 року, замовником якого с [PERSON] , власник 54/160 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] вартість домоволодіння складає 229 107,00 грн.. Згідно акту квартального комітету №16/1/2 від 12 травня 2022 року про підтвердження факту не проживання осіб - [PERSON] , [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] протягом останніх 10-ти років не проживають. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А ч.1.2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 даного закону передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. (ст.328 ЦК України). Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Так, згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином,\~за набувальною\~давністю може\~бути набуто\~право власності\~на майно,\~яке не\~має власника,\~або власник\~якого невідомий,\~або власник\~відмовився від\~права власності\~на належне\~йому майно. При цьому, необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -??володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відповідно до положень пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6. Висновки суду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач більше 10 років безперервно, без перешкод, добросовісно та відкрито користується цілим житловим будинком [ADDRESS] , відповідачі останніх 10 років за даною адресою не проживають, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. 7.Розподіл судових витрат. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 199,10 грн. солідарно з відповідачів, що документально підтверджено. Враховуючи викладене та

Outcome: approved