Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК "ЄАПБ") в особі представника Незамай А.Д. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 квітня 2021 року [PERSON] уклав кредитний договір №13278-04/2021 з ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм". 30 листопада 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено Договір факторингу №30112021, у відповідності до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" передало (відступило) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30 листопада 2021 року до Договору факторингу №30112021-1 від 30 листопада 2021 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги відповідача в сумі 18200 грн.. Відповідач не здійснював погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки первісного кредитора, тому у зв`язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 18200 грн. та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з положеннями ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1,5,6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 квітня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №13278-04/2021 в електронній формі, за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 5000 грн. на строк до 20 травня 2021 року, з умовою сплати процентів в розмірі 2,20% за кожен день, в загальному розмірі 2533,50 грн.(а.с.8-10). 30 листопада 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "Інвеструм" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №13278-04/2021 від 21 квітня 2021 року в сумі 18200 грн., з яких: 5000 грн.\~сума основного боргу; 13200 грн.\~проценти. Відповідно до положень\~ст.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Положеннями ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію" встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Згідно ст.3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію". Згідно положень ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Позивач вказує, що заборгованість відповідача перед ним за договором №13278-04/2021 від 21 квітня 2021 року - 18200 грн., з яких: 5000 грн.\~сума основного боргу; 13200 грн.\~проценти. На підтвердження вказаної вище заборгованості позивач надав витяги з реєстрів боржників, як додатки до відповідних договорів факторингу та розрахунки. Проте вказані витяги та розрахунки власне арифметичних розрахунків заборгованості окремо за тілом кредиту та, в першу чергу, окремо за процентами не містять, а містять лише кінцеві суми тіла кредиту та процентів, тому не можуть бути визнані судом обґрунтованими розрахунками сум, які підлягають до стягнення. Згідно положень ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами, тому його заборгованість має бути стягнута на користь нового кредитора. За такого, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту по вказаному вище договору №13278-04/2021 від 21 квітня 2021 року - 5000 грн.. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами за вказаним вище договором, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Крім того відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року №723/304/16-ц провадження №14-360цс19 стягнення процентів за користування грошима за період після визначеного сторонами договору строку повернення позики - дня закінчення строку договору, не ґрунтуються на нормах матеріального права. За такого, після закінчення строку кредитування кредитодавець втрачає право нараховувати проценти, комісію та пеню, а має право на отримання окрім суми боргу двох видів плати: 1) компенсації втрат від інфляції за весь час прострочення, 2) трьох процентів річних від простроченої суми. При цьому, як вказано вище, за договором №13278-04/2021 від 21 квітня 2021 року строк кредитування був визначений до 20 травня 2021 року та підлягали нарахуванню проценти в розмірі 2,20% за кожен день і відповідно до графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, а також паспорта кредиту, - за вказаний період розмір процентів загалом становить 2533,50 грн., які і підлягають стягненню на погашення процентів за даним договором. Таким чином, кредитор відповідно до ст.1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами саме у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення такого строку у кредитора відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №13278-04/2021 від 21 квітня 2021 року\~7533,50 грн., з яких: 5000 грн.\~сума основного боргу; 2533,50 грн.\~проценти. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог(7533,50/18200,00 х 2481,00=1026,96).

Outcome: partial