Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

позивачка [PERSON] 22.09.2022 звернулась в суд із позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 22 вересня 2022 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21.06.2018 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12.10.2015 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше ніж 30% прожиткового для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.05.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Донька досягла повноліття, проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Разом з тим, на даний час донька навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, що підтверджується довідкою про місце навчання від 08.09.2022 №6726. Відповідач ухиляється від свого батьківського обов`язку утримувати доньку, матеріально не допомагає, відтак утримання та забезпечення доньки усім необхідним вона змушена повністю взяти на себе. Із покликанням на ст.ст. 199 та 200 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити, оскільки обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на обох батьків. Ухвалою від 12.10.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, 27.10.2022 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. У зазначений відповідачу строк в ухвалі від 12.10.2022 про відкриття провадження у справі, останній не надав суду відзив на позовну заяву без поважних причин, у судове засідання не з`явився повторно. У зв`язку з наведеним, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.09.2011 шлюб між сторонами розірвано (а.с.10). З довідки ЛКП «Левандівка» від 08 вересня 2022 року вбачається, що донька сторін [PERSON] та позивачка [PERSON] зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] (ос.) (а.с.13). Згідно із довідкою №6726 від 08.09.2022, виданою в.о.декана Львівського національного університету ім.І.Франка [PERSON] , [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання юридичного факультету Львівського національного університету ім.І.Франка, навчається на платній основі. Запланований термін завершення навчання червень 2025 року (а.с.14). З огляду на викладене, вбачається, що між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки відповідач добровільної допомоги позивачці на навчання доньки не надає, відомостей про неможливість надання такої допомоги суду не надано, відтак аліменти на час навчання повнолітньої доньки слід стягувати у примусовому порядку. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст. ст. 199, 200 СК України, бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат повнолітньої доньки, стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом, а саме з 22.09.2022 і до закінчення донькою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Щодо вимоги позивачки стягувати аліменти у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд зазначає таке. Сімейним кодексом України\~передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів тільки для дітей відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 СК України\~правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Системний аналіз положень статтей\~182,\~200,\~201 СК України\~свідчить, що законом не передбачено визначення розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина в частці від доходу з встановленням обмеження щодо їх мінімального гарантованого розміру, оскільки положення ч. 2\~ст. 182 СК України\~стосуються лише аліментів на дітей, тобто фізичних осіб, які не досягли повноліття. Оскільки дочка сторін у справі вже повнолітня, то на неї не розповсюджуються норми\~ст.182 СК України\~щодо мінімального гарантованого розміру стягуваних аліментів, а тому у задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на повнолітню [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб слід відмовити за безпідставністю. Згідно\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору.

Outcome: partial