Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У червні\~2022 року [PERSON] пред`явила через суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання до досягнення нею 23 років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2018 року, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка з 01 вересня 2021 року навчається в Українському державному університеті залізничного транспорту на економічному факультеті на контрактній основі, строком навчання до 30 червня 2025 року, проте відповідач після досягнення дитиною повноліття перестав допомагати у її утриманні, хоча таку можливість має, а у позивача відсутня можливість самостійно матеріально утримувати і неповнолітню і повнолітню доньок, оскільки з початком бойових дій була вимушена переїхати з постійного місця проживання з м. Покровськ Донецької області до м. Дніпро разом зі своїми доньками. Окрім цього, позивач зазначає, що на даний час вона не працює, оскільки перенесла складну операцію з онкології 31 березня 2021 року в Національному інституті раку, після чого набула статусу інваліда ІІ групи, через що і втратила роботу. Отже, окрім утримання доньок, позивач витрачає кошти на своє лікування. Таким чином, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення цього позову і до припинення\~ [PERSON] навчання (в Українському державному університеті залізничного транспорту), але не більше, ніж до 30 червня 2025 року. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 03 серпня 2022 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї малозначної справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Відповідач свій відзив не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв і про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування). Позивач, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явилася з невідомих суду причин. Будь-яких заяв або клопотань від неї на адресу суду не надходило. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з його задоволенням, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є батьками [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 03 серпня 2018 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (а.с. 4-5, 7, 9, 14, 18). На даний час [PERSON] , [INFO] , з 01 вересня 2021 року навчається в Українському державному університеті залізничного транспорту денної форми здобуття вищої освіти освітнього ступеня бакалавр першого рівня вищої освіти факультету «Економічний» на контрактній основі, строком навчання до 30 червня 2025 року (а.с. 16). Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006\~роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом було встановлено, що [PERSON] , яка є донькою відповідача [PERSON] , на даний час досягла віку 18 років (і в той же час їй не виповнилося 23 років), продовжує навчатися на контрактній основі в Українському державному університеті залізничного транспорту та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, зокрема на оплату навчання, оскільки навчається на денній формі навчання. Також судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває малолітня донька [PERSON] , [INFO] , і згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 223749 позивач [PERSON] з 05 травня 2021 року має другу групу інвалідності за загальним захворюванням, в якій зазначається, що [PERSON] може виконувати розумову працю вдома, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: «Д» - нагляд онколога, амбулаторне, медикаментозне, оперативне лікування (а.с. 13, 15, 17). Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Отже суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. Відповідач не з`явився до суду, не надав відзиву та будь-яких доказів, що підтверджують його непрацездатність, незадовільний стан здоров`я або інші обставини, що свідчать про неможливість надання відповідачем матеріальної допомоги своїй повнолітній доньці у зв`язку із продовженням нею навчання. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач самостійно не має можливості матеріально утримувати повнолітню доньку, яка навчається в Українському державному університеті залізничного транспорту, з огляду на те, що на її утриманні перебуває ще й малолітня дитина, а також через онкологічне захворювання та наявну ІІ другу групу інвалідності позивач не має можливості повноцінно заробляти грошові кошти, які потребують її доньки. Більш того, з довідок внутрішньо переміщених осіб вбачається, що з 18 травня 2022 року позивач разом зі своїми доньками перемістилася з постійного місця проживання м. Покровськ Донецької області до м. Дніпро, де вимушена винаймати житло та витрачати на це також грошові кошти. З урахуванням цього, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, вартість такого навчання, виходячи з\~\~таких принципів цивільного судочинства, як справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Цивільного кодексу України), суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісяця, починаючи стягнення з 07 червня 2022 року і до припинення\~ [PERSON] навчання (в Українському державному університеті залізничного транспорту), але не більше, ніж до 30 червня 2025 року. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, а позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved