Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

13 жовтня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача\~ [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу. Відповідачі, які є дітьми померлої, відмовилися від прийняття спадщини. Вказуючи, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, 07 листопада 2022 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі (а. с. 60). Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 07 листопада 2022 року подали до суду, кожен зокрема, письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 61, 62 ). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги села Осьмиговичі за 2019 рік Новодвірської сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 19). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а. с. 58). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 61,6 кв. м, житловою площею 35,5 кв. м, літня кухня «Б-1», сарай «В-1», сарай «Г-1», сарай «г», огорожа «1», колодязь «2» (а. с. 15-18). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК\~України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що за життя [PERSON] 25 грудня 2015 року склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок з усіма надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] та земельні ділянки, загальними площами 2.62 га та 2.63 га, розташовані на території Новодвірської сільської ради Турійського району відповідно до державних актів серії ВЛ-ТР 1621 та ВЛ-ТР 1622 від 15 квітня 2003 року, заповіла сину [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). Позивач [PERSON] народився [INFO] та\~є сином\~спадкодавця,\~що підтверджується паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження (а. с. 7, 12). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала одна у селі Осьмиговичі Турійського району Волинської області (а. с. 10). 14 лютого 2019 року позивач подав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а. с. 31 на звороті). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 46). Чоловік спадкодавця [PERSON] посер 18 березня 2000 року. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 25 грудня 2015 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 36-37). З огляду на вказане, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, який в контексті положень статей 1269, 1270\~ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 16 жовтня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 14). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 21/2019 до майна померлої [PERSON] (а. с. 30-59), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні спадкодавцю земельні ділянки видані позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК Україниу разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 496 гривень 20 копійок; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 248 гривень 10 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та

Outcome: approved