Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

позивач звернувся в суду з позовом до Приватного підприємства «Центру експертних досліджень і комунікацій «Тема», Управління державної\~реєстрації юридичного\~департаменту Львівської\~міської ради, у якому, після уточнення позовних вимог просить визнати трудові відносини між [PERSON] та Приватним підприємством «Центр експертних досліджень і комунікації «Тема» припиненими з 03 вересня 2019 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України; внести зміни до відомостей про юридичну особу Приватне підприємство «Центр експертних досліджень і комунікації «Тема», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: У рядок «Прізвище, ім`я, по-батькові, дата обрання осіб, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» в графі «Обмеження» додати наступну інформацію- після « [PERSON] - керівник» додати - трудові відносини припинено 03 вересня 2019 року - рішення Франківського районного суду м. Львова. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що його було призначено на посаду директора Приватне підприємство\~«Центр\~експертних\~досліджень і\~комунікації\~«Тема» відповідно до рішення загальних зборів. Факт його перебування на посаді директора у відповідача підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На даний час відповідач не має найманих працівників, не виконує поставлені економічні завдання, для яких було створено товариство. Позивач втратив матеріальну та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора відповідача. У зв`язку з цим, позивачем було надіслано заяву відповідачу та усім засновникам (учасникам) відповідача, в якій позивач просив задоволити його заяву та на зборах учасників, які скликано на 03 вересня 2019 року о 12:00 год. прийняти рішення про звільнення з посади директора. Оскільки усіма засновниками відповідача проігноровано заяву позивача про звільнення, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28 лютого2020 року залучено Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради в якості співвідповідача у даній справі. Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради подав відзив на позовну заяву, у якому в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради внести зміни до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом внесення змін до Єдиного державного реєстру стосовно керівника ПП «Центру експертних досліджень і комунікацій «Тема» просить відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Зазначає, що управління не порушує прав та інтересів позивача. Відомості до єдиного державного реєстру вносяться на підставі: відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших процесуальних дій; відомостей, отриманих в результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів; та судових рішень, що набули законної сили. Державний реєстратор не встановлює права та обов`язки для суб`єктів господарювання і не проводить реєстраційні дії від власного імені. Права та обов`язки сторони набувають на підставі рішення засновника (засновників), а реєстраційні дії проводяться державним реєстратором тільки на підставі визначеного законодавством переліком документів. Представник Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Приватного підприємства «Центру експертних досліджень і комунікацій «Тема» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції. Відповідач правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, згідно з яким просить задовольнити позов. З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Враховуючи те,\~що учасники\~справи належним\~чином повідомлені\~про день\~та час\~розгляду справи,\~суд вважає\~за можливе,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~розглянути справу\~у відсутності\~сторін на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~не здійснюючи\~фіксування судового\~процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до витягу інформації про юридичну особу, керівником Приватного підприємства «Центру експертних досліджень і комунікацій «Тема» ідентифікаційний номер 35620985 є позивач [PERSON] . 06 серпня 2019 року позивач звернувся до Приватного підприємства «Центру експертних досліджень і комунікацій «Тема» із заявою про проведення загальних зборів учасників та прийняття рішення про його звільнення відповідно до ч. 1 ст.38 КЗпП України. Відповідно до відмітки на рекомендованому повідомленні заяву отримано 06 серпня 2019 року. Відповідно до статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене\~статтею 43 Конституції України\~право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації. Статтею 21 КЗпП України\~передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з ч.2\~ст.22 КЗпП України\~будь-яке пряме або непряме обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. У пункті 4 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~визначено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39). Відповідно до ч.1\~ст.38 КЗпП України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Верховний Суд в постанові від 24.12.2019 року у справі №758/1861/18 (провадження № 61-49113св18) вказав, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. У постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №520/11437/16-ц (провадження № 61-11763св18) з приводу виникнення подібних правовідносин зазначено, що відповідач не виконав вимоги трудового законодавства, не здійснив будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення позивача з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин. Зі змісту позовної заяви вбачається, що він просить суд визнати його звільненим з посади директора товариства. Однак, згідно зі статутом останнього вирішення питання про звільнення керівника відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства. Разом з тим, відповідно до вимог частини другої\~статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин, ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин позивача з товариством на підставі\~ст.38 КЗпП України. Вбачається, що позивач 06 серпня 2019 року скерував заяву про звільнення за власним бажанням, згідно з ч. 1 ст. 38 КЗпП України,\~за юридичною адресою товариства: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, 139, яка відповідає місцезнаходженню юридичної особи, зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак процедура розірвання трудового договору не виконана не з його вини, тому за вказаних обставин позовна вимога про визнання трудового договору розірваним та припинення трудових відносин у зв`язку із звільненням позивача за власним бажанням на підставі\~ч. 1 ст.38 КЗпП України\~підлягає задоволенню. При вирішення позову в цій частині, суд виходить з того, що невирішення загальними зборами учасників товариства питання про звільнення працівника з посади директора є порушенням його права щодо вільного вибору праці. Що стосується вимоги [PERSON] про зобов`язання Управління державної\~реєстрації\~юридичного\~департаменту Львівської\~міської\~ради внести зміни до відомостей про Приватного підприємства\~«Центру експертних\~досліджень і\~комунікацій «Тема» в частині виключення з позиції «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» з відомостей ЄДРЮОФОПГФ [PERSON] , слід зазначити таке. У частини 1\~статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»\~визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. У постанові від 24.12.2019 року по справі №758/1861/18 (провадження №61-4911св18) Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції помилково задовольнив вимогу позивача про виключення з ЄДРПОУ запису про директора товариства, оскільки суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру. Таким чином, рішення суду про визнання трудових відносин припиненими, після набрання ним законної сили, є підставою для здійснення уповноваженим державним органом (державним реєстратором) відповідних реєстраційних дій, передбачених вказаним вище законом, а суд не вправі втручатися в діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру. Отже, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову пропорційного до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial