Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

Представник позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 30.10.2017 року між Кредитною спілкою "Лозівський взаємний кредит" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту ПС N 460, за яким останньому було надано кредит в розмірі 7 500, 00 гривень, під 44 % річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов`язком погасити кредит до 30.10.2018 року. У відповідності до п. 3.1 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом платіжним доручення на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 44 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90 % річних. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по відсотках, яка позичальником не сплачена. Несплата позичальником прострочених траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 90 % річних за вересень 2018 року - вересень 2021 року включно (ч. 2 ст. 625 ЦК України) в сумі 11 748,52 грн. у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача по справі вищевказану заборгованість, а також судові витрати у розмірі 2 270 гривень. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.01.2022 року відкрито провдження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до розпорядження Верховного суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Запорізької, Харківської областей)» №16/0/9-22 від 06.04.2022 та відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області на Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022 року, дана судова справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою суду від 06.07.2022 прийнято до провадження справу та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник КС "ЛВК" надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач не повідомив про причини не явки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд здійснюється в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 15,16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Матеріалами справи встановлено, що 30.10.2017 року між Кредитною спілкою "Лозівський взаємний кредит" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту ПС N 460, за яким останньому було надано кредит в розмірі 7500, 00 гривень, під 44 % річних, загальним строком користування 12 місяців, з обов`язком погасити кредит до 30.10.2018 року. У відповідності до п. 3.1 Договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів здійснюватиметься щомісячно згідно графіку шляхом платіжним доручення на поточний рахунок Кредитора не пізніше, ніж в останній робочий день поточного місяця. Згідно Договору плата за користування кредитом (проценти) становить 44 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня оформлення кредиту. В разі порушення строку погашення кредиту, але не раніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому повинно було відбутися погашення кредиту, на прострочену суму платежу нараховуються 90 % річних. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по відсотках, яка позичальником не сплачена. Несплата позичальником прострочених траншів по кредиту призвела до виникнення заборгованості по відсотках з застосуванням процентної ставки 90 % річних за вересень 2018 року - вересень 2021 року включно (ч. 2 ст. 625 ЦК України) в сумі 11 748,52 грн. У зв`язку з вище вказаним, позивач просить стягнути з відповідача по справі заборгованість по відсотках, а також судові витрати у розмірі 2 270 гривень. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Таким чином суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позивачем при поданні позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 гривень, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.

Outcome: approved