Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі - відповідач), у якому просила: - визнати за позивачем право по спадщині за законом на земельну частку (пай), що на території Липовецької міської ради, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0252817, виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №305 від 25.10.2000. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що на території Липовецької міської ради, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0252817, виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №305 від 25.10.2000. За життя [PERSON] заповіту не складала, а позивач після смерті її спадщину прийняла. Однак, через відмову нотаріуса, у зв`язку з втратою сертифіката, позивач позбавлена можливості оформити спадщину матері. Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 29.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву і витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач не з`явилася, однак її представник у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4), а після її смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку пай. Належність [PERSON] права на земельну частку підтверджується тим, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача від Відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.01.2022 вбачається, що згідно «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Липовецькою РДА по КСП «Україна» Зозівської сільської ради» на [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0252817, виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №305 від 25.10.2000, а державний акт на право власності не видавався (а.с. 7). Крім того, [PERSON] значиться у списку членів КСП «Україна» Зозівської сільської ради під №518 (а.с. 10). Також, у матеріалах справи наявна виписка від Відділу №1 УНАП ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.01.2022 де вказана аналогічна інформація (а.с.8). Згідно з матеріалів спадкової справи [PERSON] , вона за життя заповіту не складала, але після смерті її спадщину прийняла дочка - позивач, подавши нотаріусу протягом шести місяців відповідну заяву (а.с.2), а син відмовився від спадщини матері на користь сестри (а.с. 4), інших спадкоємців не виявлено. Родинні відносини між [PERSON] та позивачем підтверджуються свідоцтвом про народження останньої, і що з укладенням шлюбу, позивач змінила прізвище (а.с.5). Однак, через відмову нотаріуса, у зв`язку з втратою вищевказаного сертифіката, позивач позбавлена можливості оформити спадщину матері. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом та перевірені зібраними у справі доказами обставини підтверджують належність спадкодавцеві [PERSON] права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0252817. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом в частині визнання права власності на спадкове майно. Крім того, як визначено в ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права в судовому порядку. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд зауважує, що в силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу припису ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, за життя [PERSON] заповіту не складала і померла [INFO] . Позивач будучи дочкою померлої [PERSON] і згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину матері в силу припису ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а син спадкодавця від такої спадщини відмовився на користь позивача, інші спадкоємці відсутні. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджено. Проте, звернувшись до нотаріуса позивач отримала усну відмову через втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0252817, виданого матері на підставі розпорядження Липовецької РДА №305 від 25.10.2000. Таким чином, позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Крім того, представник відповідача визнав позов під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачем право по спадщині за законом на земельну частку (пай), що на території Липовецької міської ради, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0252817, виданого на підставі розпорядження Липовецької РДА №305 від 25.10.2000, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved