Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області,про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проживав з відповідачкою у незареєстрованому шлюбі з грудня 2008 року по 2015 року. У них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З метою забезпечення та утримання сім`ї, позивач регулярно виїжджав за кордон на сезонні роботи. У цей час діти перебували з відповідачкою. Однак, починаючи з 2014 року, відповідачка почала вести аморальний спосіб життя і почали траплятися непоодинокі випадки неналежного здійснення нею материнських обов`язків. Так, упродовж 2014-215 років відповідачка неодноразово залишила малолітніх дітей самих у будинку із перестарілим дідусем. У жовтні 2015 року відповідачка востаннє взяла дітей від мами позивача, але через деякий час повернула їх, бо діти не впізнавали її. Відтоді і на даний час, відповідачка до дітей жодного разу не з`явилася та не цікавилася дітьми. Будь-якої участі у їх житті та вихованні відповідачка не приймала та не приймає. Оскільки відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дітей до досягнення повноліття, позивач просить задовольнити позовну заяву та позбавити відповідачку батьківських прав стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, натомість через канцелярію суду подав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився. Натомість від головного спеціаліста Служби у справах дітей Рахівської міської ради Штодлер Г.Д. надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно повторних свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 02.09.2015 року, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.2016 року, виданого Рахівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [PERSON] та [PERSON] , 17.08.2016 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , він проживає з дружиною [PERSON] та дітей від попереднього цивільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Сім`я мешкає у двокімнатній квартирі. Діти мешкають в окремій кімнаті, де їм забезпечено усі умови для навчання та відпочинку. [PERSON] з дружиною дбають та піклуються про дітей, забезпечують їх усім необхідним для гармонійного розвитку. Хоча [PERSON] не є біологічною матір`ю дітей, проте ставить до них з любов`ю і піклуванням, як до рідних, а діти відповідають взаємністю, називають її матір`ю. У результаті обстеження встановлено, що біологічна мати дітей [PERSON] у 2015 році залишила своїх дітей, і з того часу будь-якої участі у їх вихованні та утриманні не приймає. Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 24.10.2018 року, вона дала згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 02.08.2022 року, з метою забезпечення прав та законних інтересів дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , служба у справах дітей Рахівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківського піклування. Відповідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено та ні ким не оспорюється, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, не забезпечує необхідного утримання, відповідачка не виявляє інтересу до інтелектуального розвитку та навчання дітей. Тому, суд приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідачки до своїх дітей, яка ухиляється від їх належного виховання, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дітей, вважає за необхідне позбавити батьківських прав: [PERSON] стосовно дітей [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.ч.1, 2 ст.183 СК України, приймає до уваги майновий стан відповідачки, які є працездатною особою, що не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх дітей, тому суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 17 серпня 2022 року, і до досягнення повноліття [PERSON] , після чого на утримання [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У позовній заяві не ставилось питання щодо вирішення судових витрат у частині позбавлення батьківських прав, тому суд вважає за необхідне залишити такі за позивачем. Разом з цим, приймаючи до уваги, що позивач, при пред`явленні позову у частині стягнення аліментів, був звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved