Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

31.08.2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2004 року, який було розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . Враховуючи, що колишня дружина часто перебуває та проживає за кордоном, де влаштувала своє особисте життя їхній син проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, він піклується про нього, займається його вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям. Позивач вважає, що перебування дитини з ним позитивно впливає на виховання та здоров`я дитини, син бажає проживати з ним та відповідачка не заперечує проти цього. На підставі вище викладеного просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] [INFO] з позивачем [PERSON] . Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 15.09.2022 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті відповідачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явилася, письмові пояснення не подала. Представник служби у справах дітей у судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просила при ухваленні рішення врахувати інтереси дитини. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони перебували у шлюбі з 14.02.2004 року, рішенням Першотравневого районного суду від 23.08.2013 року шлюб розірвано, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили 03.09.2013 року. Від шлюбу\~сторони шлюбу мають дитину сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.10.2006 року, актовий запис №2048. Позивач та неповнолітній син проживають разом за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом від 11.08.2022 року складеним ОСББ «Хотинська 49М» затвердженим головою правління [PERSON] . \~ Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] народився [INFO] . Тобто дитині вже більше 14 років. А тому відповідно до ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд має право відмовити у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Таким чином у прийнятті заяви відповідачки про визнання позову необхідно відмовити. За таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed