Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

19.08.2022 року представник позивача - адвокат Микитишин О.М., засобами поштового зв`язку звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про розподіл судових витрат по справі № 357/5669/21, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 14 970 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2022 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Профі Праця" про стягнення грошових коштів. В зв`язку з розглядом вказаної справи позивач поніс витрати на професійну правову допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача. В матеріалах справи міститься заява відповідача про зменшення судових витрат, в якій зазначено про необґрунтований розмір витрат на правничу допомогу, їх неспівмірність та завищення. Вказано, що розмір витрат по складенню позовної заяви в розмірі 3 000 грн. є неспівмірним, а заяви про участь у справі в режимі відеоконференції не потребують складності, а тому такі витрати є надмірними. Крім того, зазначено про відсутність підтвердження щодо оплати таких послуг. Просив зменшити витрати на правничу допомогу. Представник позивача - адвокат Микитишин О.В., звернулась до суду з поясненням-запереченням на заяву про зменшення судових витрат у справі, в обґрунтування чого вказано, що за висновками ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Зазначено додаткове обґрунтування щодо витрат та їх співмірності і обґрунтованості. Лист про надходження вказаної заяви на адресу суду разом з копією заяви направлено сторонам, а також роз`яснено порядок розгляду заяви у відповідності до ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Жодних інших заперечень та заяв на адресу суду не находило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.08.2022 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Профі Праця" про стягнення грошових коштів. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 40 500 грн. та судовий збір в розмірі 908 грн. Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що в судовому засіданні 17.08.2022 року представником позивача до закінчення розгляду справи заявлено про подання протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення додаткових доказів про витрати на правову допомогу в розмірі 14 970 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника позивача про розподіл судових витрат направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 19.08.2022 року, що вбачається з рекомендованого відправлення, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 17.08.2022 року, що в межах строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано: 1) попередній орієнтовний розрахунок судових витрат; 2) договір про надання правової допомоги № 10/03-21 від 10.03.2021 року, укладений між адвокатом Микитишин О.М. та клієнтом [PERSON] ; 3) додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 10/03-21 від 10.03.2021 року, складеного 10.03.2021 року; 4) ордер серії АА № 0010734 від 10.03.2021 року на надання правової допомоги клієнту [PERSON] адвокатом Микитишин О.М.; 5) свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю Микитишин О.В. № 5380 від 19.04.2013 року; 6) акт приймання-передачі наданої правової допомоги до договору № 10/03-21 від 10.03.2021 року, складений 12.01.2022 року, на 8 810 грн.; 7) квитки "Київ-Біла Церква" "Біла Церква-Київ" на 160 грн.; 8) рахунок-фактура № 0004 від 04.01.2022 року на 3 310 грн.; 9) квитанція № 000-04/21 від 06.01.2022 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Микитишин О.В. в розмірі 3 310 грн.; 10) рахунок-фактура № 0003 від 10.09.2022 року на 500 грн.; 11) квитанція № 000-03/21 від 14.09.2021 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Микитишин О.В. в розмірі 500 грн.; 12) рахунок-фактура № 0002 від 19.07.2021 року на 500 грн.; 13) квитанція № 000-02/21 від 19.07.2021 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Микитишин О.В. в розмірі 500 грн.; 14) рахунок-фактура № 0001 від 10.03.2021 року на 4 500 грн. 15) квитанція № 000-01/21 від 10.03.2021 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Микитишин О.В. в розмірі 4 500 грн.; 16) акт приймання-передачі наданої правової допомоги до договору № 10/03-21 від 10.03.2021 року, складений 25.05.2022 року на 3 300 грн.; 17) рахунок-фактура № 0005 від 17.05.2022 року на 3 300 грн. 18) квитанція № 000-05/22 від 25.05.2022 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Микитишин О.В. в розмірі 3 300 грн.; 19) акт приймання-передачі наданої правової допомоги до договору № 10/03-21 від 10.03.2021 року, складений 17.08.2022 року на 4 660 грн.; 17) рахунок-фактура № 0006 від 10.08.2022 року на 4 660 грн. 18) квитанція № 000-06/22 від 20.08.2022 року про оплату [PERSON] послуг адвоката Микитишин О.В. в розмірі 4 660 грн.; 19) квитки "Київ-Біла Церква" "Біла Церква-Київ" на 260 грн.; Відповідно до умов договору № 10/03-21 від 10.03.2021 року про надання правової допомоги сторони дійшли згоди щодо здійснення адвокатом Микитишин О.М. представництва інтересів та захист і забезпечення прав [PERSON] в ході розгляду справи № 357/5669/21. Згідно з умовами додатку № 1 від 10.03.2021 року до договору сторонами узгоджена вартість послуг: складення вимоги про повернення коштів 1 500 грн., складення позову - 3 000 грн., представництво інтересів клієнта в судових засіданнях - 1 800 грн., складення заяви про компенсацію витрат на правову допомогу - 1 000 грн., встановлення стану розгляду справи в суді - 1 000 грн., підготовка клопотань, заяв з процесуальних питань - 500 грн./один документ, підготовка відповіді на відзив, інших документів по суті - 40% від розміру однієї мінімальної з/п, встановленої на дату отримання послуги, витрати на поштові відправлення - за тарифами. Відповідно до актів від 12.01.2022 року, 25.05.2022 року та 17.08.2022 року, сторони договору засвідчили надання наступних послуг професійної правової допомоги адвокатом та витрати пов`язані з наданням послуг: складення проекту вимоги - 1 500 грн., складення проекту позову - 3 000 грн., складення проекту клопотання про долучення доказів - 500 грн., складення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що призначено на 04.11.2021 року - 500 грн., ознайомлення з матеріалами справи - 850 грн., складення проекту клопотання про приєднання документів - 500 грн., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 11.01.2022 року з урахуванням витрат на проїзд від м. Києва до м. Біла Церква - 1 960 грн., складення заяви про розподіл судових витрат - 1 000 грн., складення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що призначено на 14.06.2022 року - 500 грн., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 14.06.2022 року - 1 800 грн., складення проекту пояснення-заперечення на клопотання відповідача про залучення третьої особи - 1 600 грн., складення проекту пояснення-заперечення на заяву про зменшення судових витрат - 1 000 грн., представництво інтересів клієнта в судовому засіданні 17.08.2022 року з урахуванням витрат на проїзд від м. Києва до м. Біла Церква - 2 060 грн. Всього на загальну суму 16 770 грн., при цьому адвокатом заявлено до стягнення 14 970 грн. без урахування плати за участь представника у судовому засіданні 14.06.2022 року у зв`язку з тим, що воно не відбулось. Отже, судом встановлено, що з боку позивача під час розгляду справи № 357/5669/21 в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката Микитишин О.В., загальний розмір яких склав 14 970 грн., вказані витрати є співмірними зі складністю справи, підтвердженими документально, є обґрунтованими та відповідають принципу розумності, що є підставою для їх відшкодування. Підстав до зменшення цих витрат судом не встановлено. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18. Отже, суд, розподіляючи понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, подані представником позивача, є підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений документально, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, при цьому сам по собі факт подання відповідачем до завершення розгляду справи заяви про зменшення судових витрат, враховуючи доводи цієї заяви, не може бути безумовною підставою для зменшення понесених та документально підтверджених витрат сторони позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі.

Outcome: approved