Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

І. Суть спору 27.09.2022 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», що нині йменується як АТ «Оператор газорозподільної системи», та відповідачем склались та існують правовідносини щодо розподілу природного газу газорозподільними системами комерційного, приладового обліку природного газу у такій системі і визначення його об`ємів та обсягів передачі до/з газорозподільної системи відповідно до Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 року № 2494. Із позовної заяви слідує, що у відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 року № 813 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», яке в подальшому перейменоване в АТ «Оператор газорозподільної системи» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області. Покликаючись на розд. 6 Кодексу ГРМ, ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», представник позивача зазначає, що договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та укладається з врахуванням ст. ст. 63, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу (далі - Типовий договір). Покликаючись на п. 7 Гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, зазначає, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу газу (його акцептування) є вчинення споживачем будь - яких дій, що засвідчують його бажання укласти такий договір, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунку оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Заявою - приєднання від 18.10.2019 року відповідач приєднався до умов Типового договору за його адресою. Покликаючись на п. 2.1 Типового договору, Гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ, зазначає, що оплата побутовим споживачем, яким є відповідач, за послуги з розподілу газу здійснюється до 20 числа (включно) місяця, у якому надаються такі послуги, на підставі рахунка оператора ГРМ. Покликаючись на п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», пп. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», п. п. 6.1, 6.2 Типового договору, постанову НКРЕКП від 24.12.19 р. № 3015 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз», зазначає, що він стабільно надає послуги з розподілу природного газу відповідачеві за вказаною вище адресою, однак, відповідач як споживач не розрахувався за надані послуги та у зв`язку з цим за станом на 15.09.2022 року виникла заборгованість в сумі 2 212 грн 61 коп. На підставі вищевказаного, позивач змушений звернутися до суду із вказаною заявою та просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість та судові витрати у справі. ІІ. Позиція учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився. 01.11.2022 року подав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі за наявними матеріалами, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу місця її реєстрації (судову повістку вручено 20.10.2022 року члену сім`ї [PERSON] , а.с.20). Причин неявки відповідач суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 10.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.11.2022 року. Сторони у судове засідання, призначене на 01.11.2022 року не з"явилися. Виклик відповідача здійснювався належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик в судове засідання на 13:00 год 01.11.2022 року, яку було вручено члену сім`ї [PERSON] (а.с.20). Відповідно до положень ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Враховуючи, що відповідач в силу вимог ч. 3 ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзиву не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Враховуючи такі обставини, 01.11.2022 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.\~ Обставини справи, встановлені судом, застосоване судом законодавство та висновки суду Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між сторонами виникли та існують правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527 ЦК України. У відповідності із законами України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 року № 813 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», яке в подальшому перейменоване в АТ «Оператор газорозподільної системи» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області. Пунктом 4 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що Оператор газотранспортної системи відповідає за організацію правильного та коректного розподілу ЕІС-кодів суб`єктам ринку природного газу України. За заявою оператора газорозподільної системи оператор газотранспортної системи протягом двох робочих днів з моменту надання заяви відповідно до вимог цієї глави присвоює кожному оператору газорозподільної системи унікальний ЕІС-код і код групи (позиції з 04 по 05 ЕІС-кодів). Оператор газорозподільної системи присвоює ЕІС-коди всім споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності). Оператор газорозподільної системи після присвоєння ЕІС- кодів споживачам, що приєднані до газорозподільної системи відповідного оператора та відповідних ЕІС-кодів їх точок комерційного обліку (за необхідності), передає їх оператору газотранспортної системи протягом 5 робочих днів з моменту присвоєння за формою оператора газотранспортної системи. Згідно з пунктом 2 постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» Операторам газорозподільних систем необхідно отримати персональні ЕІС-коди (Energy Identification Code) як суб`єктам ринку природного газу протягом десяти днів з дня набрання чинності цією постановою шляхом звернення до оператора газотранспортної системи, а також присвоїти в місячний строк з дня отримання персонального ЕІС-коду всім споживачам (у тому числі побутовим), підключеним до газорозподільних систем, персональних ЕІС- кодів та передати їх оператору газотранспортної системи. НКРЕКП звернуто увагу побутових споживачів природного газу на необхідність наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що є однією з підстав для постачання природного газу побутовому споживачу. Такі обставини підтверджуються листом №1955/16/7-16 від 02.03.2016 року (а.с.51-53). Отже, вимоги норм Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ щодо необхідності наявності у побутового споживача присвоєного Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду жодним чином не порушують права осіб, які відмовляються від присвоєння їм Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу. 29.11.2012 року між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України та ПАТ «Волиньгаз» укладено договір № 31/22 «Про надання на праві господарського відання державного майна, яке використовується для забезпечення розподілу природного газу, не підлягає приватизації, обліковується на балансі господарського товариства із газопостачання та газифікації і не може бути відокремлене від його основного виробництва». В подальшому, на виконання постанови КМУ від 21.02.2017 року № 95 «Про забезпечення ефективного використання газорозподільних систем або -їх складових» між сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Договору та укладено Договір експлуатації газорозподільних систем або їх складових від 24.05.2017 року № 240517/02-Вл-ГРМ, згідно якого право користування майном передано АТ «Волиньгаз». Предметом цього Договору є надання АТ «Волиньгаз» в експлуатацію газорозподільних систем з метою провадження ліцензованої діяльності з розподілу природного газу та безаварійного постачання газу споживачам, ефективного використання майна, його збереження, відновлення, поліпшення, реконструкції та модернізації. Відповідно до ст. 68 ЖК України жильці зобов`язані своєчасно проводити оплату за комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що відповідач наданими позивачем послугами у спірному періоді користувався, частково здійснював оплату за послуги з розподілу газу, проте, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо проведення повної оплати за послугу з розподілу спожитого природного газу. Згідно з копією заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 18 жовтня 2019 року відповідачка [PERSON] погодилася із вказаними персоніфікованими даними її, як споживача за Договором, в тому числі ЕІС-коду (а.с.9). Згідно вказаної заяви-приєднання відповідач є споживачем природного газу та підключений до газорозподільної системи позивача як оператора ГРМ; здійснює споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Послугу з розподілу природного газу відповідачеві надає позивач. Відповідач своїм особистим підписом у заяві-приєднанні підтвердив згоду на автоматизовану обробку його персональних даних згідно з чинним законодавством та можливу їх передачу третім особам, які мають право на отримання цих даних відповідно до чинного законодавства, у тому числі щодо кількісних та/або вартісних обсягів наданих за договором послуг. Факт підписання цієї заяви-приєднання відповідачем жодними доказами не спростовано. Відповідно до копії картки споживача на ім`я відповідача, останній є споживачем послуг позивача, має особовий рахунок № [NUMBER] . Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2494 від 30.09.15 р., зареєстрованим в МЮ України 06.11.15 р. за № 1 379/2 782; Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП № 2 496 від 30.09.15 р., Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.15 р. (далі - Кодекс ГТС), та іншими нормативно - правовими актами України. П. п. 1, 2 Гл. 1 Загальні умови» Розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у т. ч. споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Як слідує з матеріалів цивільної справи така заява-приєднання була підписана відповідачем 18.10.2019 року, [PERSON] частково до грудня 2021 року сплачувала рахунки за розподіл природного газу та споживала природний газ. Доступ споживачів, у т. ч. побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.15 р. № 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. У ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», що визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, зокрема, зазначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно - правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Відповідно до п. п. 1, 3, 7 Гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ із усіма споживачами, у т. ч. - із побутовими споживачами, об`єкти яких у встановленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу із ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з врахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджений Постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.15 р. № 2498, що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за № 1384/27829. За змістом п. 2.1 Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Відповідно до Гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року. За змістом п. 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - це послуги з постачання та розподілу природного газу, зокрема. Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», регулятором є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. За змістом п. п. 6.1, 6.2 Типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як різниця за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. Як встановлено з довідки по особовому рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] , за період з\~01.01.2020\~року по\~30.06.2020\~року відповідачеві\~було розподілено\~1300,07\~м куб.\~природного газу,\~з 01.07.2020\~року по\~31.12.2020\~року відповідачеві\~було розподілено\~1300,07\~м куб.\~природного газу,\~з 01.01.2021\~року по\~31.12.2021\~року відповідачеві\~було розподілено\~1569,98\~м куб.\~природного газу,\~а за\~період з\~01.01.2022\~року по\~31.12.2022\~року \~1565,90\~м куб. природного газу (а.с.10, 12). Із постанови НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3015 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз» встановлено, що на період з 01.01.2020 року до 30.06.2020 року включно тариф становить 0, 91 грн за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ); на період від 01.07.2020 р. до 31.12.2020 р. тариф становить 0,98 коп. за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ). Як встановлено з постанови НКРЕКП від 30.12.2020 р. № 2766 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Волиньгаз»: на період від 01.01.2021 р. тариф становить 1 грн 57 коп. за м куб. на місяць (без врахуванням ПДВ). Дані про розрахунок щомісячної плати відповідача як споживача послуги позивача за розподіл спожитого природного газу у спірному періоді зауважень у суду не викликають. Відповідно до фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] за період з січня 2020 року по вересень 2022 року відповідачу було нараховано 6\~644,73 грн за розподіл природного газу. Відповідачем сплачено 4\~432,12 грн (а.с.10). Отже, з врахуванням оплат, станом на 15.09.2022 року борг відповідача складає 2\~212,61 грн за період з січня 2020 року по грудень 2021 року. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ч. 1 ст. 530 ЦК України вказано: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач згідно з вказаними вище нормами ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Кодексу ГРМ як споживач та сторона договору розподілу природного газу у спірному періоді був зобов`язаний вчасно та повно вносити плату за надану позивачем як оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу, однак, цього належного не зробив, що призвело до виникнення спірної заборгованості, то сума боргу підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення № 5 від 19.09.2022 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2 481,00 грн судового збору. У зв`язку із повним задоволенням позову акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved