Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, треті особи: Державний нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, Відокремлений підрозділ Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якому просить: - встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю, не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який був чоловіком бабусі позивача [PERSON] . 17.11.2008 року [PERSON] , подарувала позивачу 1/2 частину 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28.7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . З 09.10.2013 року позивач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З цього часу позивач фактично проживав за вказаною адресою разом з [PERSON] і надавав йому матеріальну і фізичну допомогу, тобто фактично почав проживати з ним однією сім`єю. У позивача та [PERSON] був загальний бюджет, вели спільне господарство, позивач оплачував всі комунальні послуги, забезпечував продуктами, ліками, оскільки [PERSON] був людиною похилого віку, сліпим та потребував сторонньої допомоги. За час спільного проживання з [PERSON] були придбані холодильник та пральна машина. Близьких родичів у [PERSON] не було, його дружина [PERSON] померла [INFO] . Поховання [PERSON] здійснив позивач за власні кошти. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина нерухоме майно, а саме: 1/2 частина 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28.7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважаючи,\~що він\~є спадкоємцем\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] \~оскільки є\~ступінь родинного\~зв`язку\~та факт\~спільного проживання\~з спадкодавцем\~ [PERSON] \~однією сім`єю\~не менше\~5\~років до\~часу відкриття\~спадщини,\~18.03.2021\~року звернувся\~з заявою\~про прийняття\~спадщини до\~Другої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контор.\~Однак постановою\~від 04.08.2021\~року,\~нотаріус відмовим\~позивачу у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~у зв`язку\~з відсутністю\~підтвердження підстав\~для спадкоємства\~за законом. 28.12.2021 року представником відповідача [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Харківської міської ради просить відмовити у повному обсязі. В обгрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивачем [PERSON] не надано доказів ведення спільного господарства, наявності у сторін побуту, проведення спільних витрат, взаємність прав та обов`язків. Не надано жодного доказу щодо витрат на утримання та обслуговування квартири, ведення спільного бюджету разом з [PERSON] , купівлі майна для спільного користування та доказів права власності на нерухоме майно у спадкодавця. 25.01.2022 року позивачем подано відповідь на відзив в якому вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та просить задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування\~відповіді на\~відзив на\~позовну заяву\~позивач зазначає,\~що докази\~підтвердження у\~ [PERSON] \~ права\~власності на\~нерухоме майно а саме: 1/2 частина 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28.7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] знаходяться у спадковій справі Державного нотаріуса Другої Харківської нотаріальної контори Абеленцевої Г.В. Щодо підтвердженням факту проживання позивач зазначає, що підтвердженням факту проживання є квитанції про сплату комунальних послуг, договір про зберігання вузла обліку природного газу укладеного позивачем [PERSON] , копія довіреності від [PERSON] на [PERSON] реєстровий № 1942. Так як [PERSON] за віком та станом здоров`я потребував сторонньої допомоги, позивач за його дорученням сплачував усі комунальні послуги, забезпечував його продуктами, ліками, забезпечував його догляд, розмір пенсійного забезпечення [PERSON] складав 2600 грн, якого не вистачало на зазначені витрати, позивач витрачав власні кошти. Також позивач\~зазначає,\~що ще з\~1993\~року,\~почав мешкати\~разом зі\~своєю бабусею\~ [PERSON] та\~її чоловіком\~ [PERSON] ,\~за адресою\~ [ADDRESS] .\~Зазначене підтверджується\~рішенням Жовтневого\~суду м.\~Харкова,\~про позбавлення\~батьківських прав\~ [PERSON] по\~відношенню до\~ [PERSON] ,\~в якому\~зазначено,\~що часто\~залишався матір`ю\~без догляду,\~тому був\~вимушений проживати\~у своєї\~бабусі -\~ [PERSON] .\~Фактично з\~1993\~року,\~будучи неповнолітнім,\~він почав\~мешкати за\~зазначеною адресою\~зі своєю\~бабусею,\~яка згодом\~стала його\~опікуном. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.06.2022 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити. Представник відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву. Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.03.1985 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.03.1985 року. Відповідно до копії рішення Октябрьского районного суду м. Харкова від 15.09.1993 року вбачається, що [PERSON] позбавили батьківських прав відносно її сина [PERSON] , 1976 року народження. Згідно з копією Договору дарування частини квартири від 17.11.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 3-235 посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Малітко П.І., [PERSON] , [INFO] подарувала [PERSON] безоплатно у власність 1/2 частину 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28.7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Довіреності від 07.10.2016 року зареєстрованої в реєстрі за № 1942 посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М., [PERSON] [INFO] уповноважив [PERSON] бути його представником в усіх організаціях, установах підприємствах усіх форм власності, в т.ч. державних, комерційних та громадських, перед усіма фізичними та юридичними особами, пенсійному та інших фондах, органах соціального захисту населення (управлінні праці та соціального захисту населення), медичних закладах, комісіях, відповідних органах ЛТЕК, органах експертизи, паспортному відділенні, відділеннях державної міграційної служби, податкових інспекції та поліції, центрі надання адміністративних послуг, інших відповідних сервісних центрах тощо з усіх без винятку питань, пов`язаних з отримання на його ім`я реєстраційного номеру облікової картки платника податків, також з питань оформлення та отримання усіх документів для отримання соціальних виплат та допомог, що надходять на його ім`я. Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21200894 від 09.12.2008 року, [PERSON] є власником на праві приватної власності 1/2 частки квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування № 3-235 / 17.11.2008/ 5-та ХДНК. Відповідно до відповіді КП БТІ ХМР від 25.07.2022 року № 1006/0412/22, [PERSON] належить на праві приватної власності 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.01.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, р. № 6-98-108378, договору про визначення ідеальних часток у квартирі посвідчений 05.09.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ключніковою В.О., р. № 5952. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2015 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2020 року. Постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. від 04.08.2021 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в зв`язку з відсутністю підтвердження підстав для закликання до спадкоємства за законом. Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання особи № 03-23726-2019 від 22.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 09.10.2013 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , 1951 року народження, яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] і [PERSON] вона знала на протязі 50-ти років, проживали з ними по сусідству з 1987 року. [PERSON] знає з дня його народження, проживає він за адресою [ADDRESS] близько 10 років. Всі ці роки турботливо доглядав за [PERSON] і [PERSON] . Останні 5 років турбувався за хворим, лежачим і сліпим [PERSON] . Поховав покійного [PERSON] без сторонньої допомоги. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, що сім`ю [PERSON] , [PERSON] і онука [PERSON] вона знає з 1987 року. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] вже років десять, протягом цього часу доглядав і допомагав своїй бабусі у дідусю. Після смерті [PERSON] він 5 років доглядав за сліпим і лежачим [PERSON] . Після смерті [PERSON] він його поховав. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] вбачається, родину що складалася з [PERSON] та [PERSON] знала, доглядав та разом проживав з ними їх онук [PERSON] , який забезпечував родину ліками, харчами, одежею та іншим. Після смерті [PERSON] , [PERSON] доглядав сліпого та лежачого дідуся [PERSON] , забезпечував його усім необхідним, піклувався та дбав про нього до самої смерті, після смерті поховав його. Згідно копії спадкової справи № 151П/2021 після смерті [PERSON] , наданої Другою Харківської міською державною нотаріальною конторою судом вбачається, що спадкова справа № 151П/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , була розпочата 18.03.2021 року за заявою [PERSON] , [INFO] . 04.08.2021 року постановою державного нотаріуса Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Абеленцевою Г.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після померлого [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в зв`язку з відсутністю підтвердження підстав для закликання до спадкоємства за законом. В спадковій справі. Заяви про прийняття, відмову від спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно відомостей зі Спадкового реєстру інформація щодо наявності спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня. Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк. Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Із роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 вбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до статті 549 ЦК Української РСР 1963 року. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту постійного проживання [PERSON] однією сім`єю, не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , а тому наявність підстав для його встановлення у судовому порядку. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] , проживаючи на момент смерті [PERSON] разом з останнім, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак оформити спадщину після його смерті у встановленому законом порядку не має можливості, про що свідчить відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/2 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] який помер [INFO] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved