Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є рідним дядьком малолітнього [PERSON] та рідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Приблизно з початку 2017 року малолітній [PERSON] проживав разом з батьком - [PERSON] , позивачем [PERSON] та їх матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Вихованням дитини повністю займалися вони, відповідачка матеріальної допомоги не надавала, не цікавилися життям сина [PERSON] та участі в його житті не приймала, займалася влаштуванням особистого життя та практично перестала спілкуватися зі своїм малолітнім сином. [INFO] батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] помер. Після смерті батька малолітнього [PERSON] його вихованням займався позивач. Відповідачка не виявила бажання виховувати сина, пояснивши, що їй необхідно влаштовувати своє життя, вона збирається виїхати за кордон та в неї немає часу займатися вихованням сина. Після смерті брата він проживає разом з малолітнім [PERSON] та своєю матір`ю [PERSON] , яка є рідною бабою малолітнього, за адресою: [ADDRESS] та вони разом займаються його вихованням, матеріальним забезпеченням, однак, оскільки він офіційно не призначений опікуном дитини, тому у нього виникають труднощі у представленні інтересів дитини в закладах освіти, охорони здоров`я та інших закладах. Позивач зазначає, що мати дитини - відповідачка у справі, з дитиною не проживає, не спілкується з нею, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, не допомагає матеріально. Мати дитини подала заяву про свою згоду на позбавлення її батьківських прав. Враховуючи викладене, позивач просить позов задовольнити та позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] і призначити його опікуном малолітнього. Крім того зазначає, що він може бути опікуном, не є інвалідом, до кримінальної відповідальності не притягався, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає, на обліку у наркологічному та психіатрічному диспансері не перебуває, веде здоровий образ життя, займається спортом, офіційно працює та отримує середню заробітну плату 24 297, 57 гривень на місяць, що надає йому змогу забезпечувати малолітнього [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити із підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач до судового засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу у її відсутність. Представник третіх осіб органу опіки та піклування Покровської районної в місті ради, служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради Бондуровська М.В. проти задоволення позову не заперечувала та долучила висновок, згідно якого виконком Покровської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON] . Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради до судового засідання не з`явилася, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву та просила справу слухати у її відсутність, просила прийняти рішення на розсуд суду. Долучила висновок, згідно якого служба у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради вважає доцільним встановлення опіки над малолітньою дитиною [PERSON] , що відповідає інтересам дитини; [PERSON] може бути опікуном. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що родину померлого [PERSON] знає давно та бачив, що малолітній [PERSON] виховувся своїм батьком [PERSON] , бабою [PERSON] та дядьком [PERSON] . Мати у вихованні участь не приймала, на дні народження дитину не відвідувала. В квартирі за адресою: [ADDRESS] , був багато разів та підтверджує, що у малолітнього в квартирі є все для життя та навчання. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що близько 10 років є сусідкою померлого [PERSON] , [PERSON] та баби малолітнього [PERSON] . Постійно бачила, що малолітній [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] . Вихованням займалися лише батько, дядько та баба. Мати дитину не відвідувала. Малолітній ходить до школи та має все для нормального життя. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що являється бабусею малолітнього [PERSON] , який проживає 4 роки разом з нею, померлим її сином та батьком малолітнього [PERSON] , а також з її сином [PERSON] - дядьком малолітнього. Мати [PERSON] вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займалася зовсім та і не займається після смерті [PERSON] . Будь-яких подарунків на день народження малолітнього мати не передавала, дитину не відвідувала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачка позов визнала. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції 14 квітня 2010 року. (а.с.5) [PERSON] помер [INFO] у 37 років, про що Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) складено актовий запис № 1452. (а.с.12) Як встановлено судом, після смерті [PERSON] та на момент розгляду справи малолітній [PERSON] проживає з [PERSON] , який є братом померлого. Згідно рішення про затвердження висновку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] від 19.10.2022 № 371 та висновоку щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] від 19.10.2022 № 371 орган опіки та піклування Покровської районної в місті ради, служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до нотаріально завіреної копії заяви № 246 від 28.06.2022 [PERSON] надала згоду [PERSON] вжити всі необхідні заходи для життя та здоров`я її сина [PERSON] , в тому числі харчування, відпочинок, оформлення відповідних документів, лікування, госпіталізація, навчання, оперативне втручання. вакцинація, організація довкілля та розвитку, а також забирати в навчальних закладах та супроводжувати в поїздках. (а.с. 22) Зазначена заява також свідчить про те, що мати не проживає з дитиною, не піклується про її виховання та матеріальне забезпечення, не цікавиться її розвитком, не дбає про її інтереси, що свідчить про умисне ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. З урахуванням наведеного, та враховуючи пояснення свідків, висновок та рішення № 371 від 19.10.2022 виконкому Покровської районної у місті ради, суд приходить висновку, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання малолітнього [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150\~Сімейного кодексу\~України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. А частиною 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. За змістом ст.\~155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п. 2 частини 1 ст.\~164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~166\~СК України\~при задоволенні\~позову щодо\~позбавлення батьківських\~прав суд\~одночасно приймає\~рішення про\~стягнення аліментів\~на дитину. Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] . Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд вважає можливим стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Відповідно до ч. 4 ст.\~167\~СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. В силу ст.\~243\~СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених\~Цивільним кодексом України. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Згідно із ст.\~56\~ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 К України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України). Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. З наведеного вбачається, що підставою встановлення опіки над малолітніми особами є статус сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. За загальним правилом встановлення опіки та піклування належить до компетенції органів опіки та піклування. Випадки встановлення опіки та піклування відносно дітей в судовому порядку визначені наступним чином. Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З наведеного вбачається, що встановлення опіки та піклування вирішується судом, коли під час розгляду інших спорів виявляється, що їх наслідком є залишення дітей без батьківського піклування. Згідно із ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавленого батьківського піклування»\~(далі - Закону) діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України або в зоні проведення антитерористичної операції, та безпритульні діти. Статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Оскільки батько [PERSON] помер і в даному випадку наявні підстави для позбавлення його матері [PERSON] батьківських прав, малолітній [PERSON] , [INFO] , набуває статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та потребує встановлення над ним опіки. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є рідним дядьком малолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого 03.10.1990, актовий запис № 124. (а.с. 10), свідоцтвом про народження [PERSON] , виданого повторно 17.12.2008 Тернівським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER] (а.с. 9), свідоцтвом про зміну імені [PERSON] , виданого 17.12.2008 Тернівським відділом актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER] . (а.с. 11) Відповідно до довідки № 12 від 08.07.2022 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані: позивач [PERSON] , баба малолітнього [PERSON] та померлий [PERSON] (а.с. 19) [PERSON] є працездатною особою, працює на ПАТ «Кривбасрудком» на посаді водія автотранспортних засобів, має постійний дохід, характеризується за місцем роботи позитивно. (а.с. 8, 15) Позивач [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 18), відповідно до висновку ЛКК здоровий та може надавати постійні соціальні послуги (а.с. 16), на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває. (а.с. 17) Службою у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради була проведена перевірка та встановлено, що дитина проживає з дядьком [PERSON] та бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності. Житлово-побутові умови проживання задовільні. Квартира у належному санітарному стані, облаштована необхідними меблями, побутовою технікою. [PERSON] проживає в одній кімнаті з [PERSON] , у кожного окреме спальне місце. Дитина забезпечена всім необхідним. Відповідно до висновку № 837 від 02.11.2022 служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини, [PERSON] , [INFO] може бути опікуном, встановлення опіки над малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , є доцільним і відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~244\~СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Таким чином, суд приходить висновку про необхідність встановлення над малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , опіки, призначивши опікуном його дядька [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання відповідачем позову до початку судового розгляду необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 50% судового збору та повернути позивачу 50% судового збору з Державного бюджету.

Outcome: approved