Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

Адвокат Суязова\~Г.В.,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що 28.04.2001 року позивач, дівоче прізвище [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , зареєстрований Роганською селищною радою 28.04.2001 року, актовий запис №26. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на шлюбне [PERSON] . В даному шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на момент подання даного позову є повнолітньою та донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харків від 21.05.2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, вирішено розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28.04.2001 року Роганською селищною радою, актовий запис №26. 15.01.2022 року позивачем укладено шлюб із [PERSON] та на момент подання позову прізвище позивача « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу неповнолітня донька продовжує проживати з позивачкою і на даний час фактично проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Раніше вони проживали в м. Харків, однак у зв`язку із війною та активними бойовими діями переїхали до м. Ужгород, де взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Між сторонами відсутня домовленість про утримання дітей та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивача до суду. Також зазначає, що відповідач є співзасновником, бенефіціаром та керівником ТОВ «Яспіс», що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, отриманого за допомогою сервісу «Опендатабот». У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак її представник адвокат Суязова Г.В. надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у їх відсутності. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з квітня 2001 року перебували у цивільному шлюбі, однак з травня 2021 року фактично розірвали його, після чого стали проживати окремо. У даному шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1 та ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст.182 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що донька [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні матері, і проживає разом з нею. Також встановлено, що відповідач є співзасновником, бенефіціаром та керівником ТОВ «Яспіс», що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, отриманого за допомогою сервісу «Опендатабот». При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача. Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги, що обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі - 4000 грн. щомісячно, з моменту подання позову до суду (09.09.2022) і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, оскільки позивач пред`явив позов 09.09.2022 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved