Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Представник заявника звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документу. Представник заявника вказувала, що заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком, однак листом від 17.08.2022 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області отримала відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із недостатністю страхового стажу. Підставою стала помилка у прізвищі заявниці у трудовій книжці, так як на титульній сторінці містяться виправлення « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 19.08.1994 року, де вказано дошлюбне прізвище « [PERSON] », що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, від 27.07.1991 року №58. Оскільки підприємства на яких працювала заявниця ліквідовані, а частина з них знаходиться на території російської федерації, у заявниці відсутня фізична можливість отримати необхідні архівні довідки. Просила встановити факт належності трудової книжки заявниці. Від представника заявниці на пошту суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявниці та її представника, вимоги заяви підтримують та просили їх задовольнити. Від представника ГУ ПФУ в Чернівецькій області через канцелярію суду надійшла заява про розгляд вказаної справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Розгляд справи відбувся на підставіст.\~223\~ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в ній знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, у відповідності до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено судом, відповідальною особою 15.08.1981 року була заведена трудова книжка [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-22). Однак, як вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 19.08.1994 року, дошлюбне прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », а після укладення шлюбу отримала « [PERSON] » (а.с.23). Відповідно до п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Як передбачено статтею 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженоїнаказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином,\~оцінюючи досліджені\~по справі\~докази з\~точки зору\~їх належності,\~допустимості,\~достовірності та\~достатності в\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~трудовій книжці\~ [NUMBER] \~від 15.08.1981\~року на прізвище « [PERSON] » допущено помилку у написанні прізвища заявника, а всі інші документи, які ідентифікують особу [PERSON] збігаються та свідчать про дійсне її дошлюбне прізвище. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на отримання пенсії за віком. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про цивільне право відсутній.

Outcome: approved