Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що сторони по справі перебувають зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2014 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, в результаті чого стали зовсім чужими людьми, шлюб має формальний характер. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи в суді. Причини неявки суду невідомі. Оскільки, відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. \~ \~26\~вересня 2022\~року ухвалою суду\~відкрито провадження\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням учасників\~справи та надано відповідачу строк для надання заяви із запереченнями, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду заперечень, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в позивачки та відповідача існують непрості сімейні відносини. Сімейне життя не склалось, злагоди у сімейному житті не має. Позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним і неможливим, шлюб носить формальний характер, примирення заперечує. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 липня 2014 року у Сапанівській сільській раді Кременецького району Тернопільської області, актовий запис про шлюб № 02. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження № 09. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно статті 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно \~частини 2\~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що причини, які змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є вагомими та обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення. Водночас, згідно\~статті 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У відповідності зі\~статтею 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частини 1\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Вирішуючи заяву позивачки про залишення місця проживання дитини після розірвання шлюбу разом з нею, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15.01.2020. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Судом встановлено, що на даний час неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом із позивачкою. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати із позивачкою. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved