Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

У квітні 2022 року Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне некомерційне підприємство «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру ІІ рівня» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, просив: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] ; - дитину [PERSON] , [INFO] передати на опікування органу опіки та піклування Кропивницької міської ради; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття доньки, тобто до [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття доньки, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до медичного свідоцтва про народження від 24 лютого 2022 року, у [PERSON] [INFO] народилась дівчинка. Згідно повідомлення КНП «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру ІІ рівня» УМР від 04 березня 2022 року №245, актом закладу охорони здоров`я та орану внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоровя, від 03 березня 2022 року, [PERSON] покинула дитину в пологовому будинку. Відповідачі перебувають у шлюбі, що підтверджується листом Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому. Вказано, що на підставі рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 15 березня 2022 року №150 «Про реєстрацію народження дитини, покинутої в пологовому будинку» народження дитини зареєстровано в Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Реєстрацію народження проведено відповідно до ст. 133 СК України. Батько дитини 11 квітня 2022 року написав заяву, в якій повідомив, що відмовляється забирати дитину з пологового будинку. Дитина взята на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування та перебуває в комунальному некомерційному підприємстві «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру ІІ рівня» Кропивницької міської ради. Позивач зазначає, що батьки не звертались до управління щодо дитини, питання про повернення доньки не порушували. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення їх від виховання та утримання малолітньої дитини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 вересня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи відповідачами не подано, правом подання відзиву вони не скористались. Представник третьої особи в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що 24 лютого 2022 року у [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , народилась дівчинка, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 24 лютого 2022 року №2, виданим комунальним некомерційним підприємством «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру II рівня» Кропивницької міської ради. Згідно з повідомленням комунального некомерційного підприємства «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру II рівня» Кропивницької міської ради від 04 березня 2022 р. №245, актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, від 03 березня 2022 року, громадянка [PERSON] покинула дитину в пологовому будинку. Відповідно до листа Фортечного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10 березня 2022 р. №570-22-10-11, мати [PERSON] перебуває у шлюбі з громадянином [PERSON] . На підставі рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 15 березня 2022 р. № 150 «Про реєстрацію народження дитини, покинутої в пологовому будинку» народження дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстровано в Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Реєстрацію народження дитини проведено відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] 11 квітня 2022 р. в управлінні з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради написав заяву, в якій повідомив, що відмовляється забирати дитину [PERSON] з пологового будинку. Відповідно до наказу начальника Управління від 11 квітня 2022 р. № 46-о, на підставі акта закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, від 03 березня 2022 р. дитина [PERSON] взята на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування. Дитина перебуває в комунальному некомерційному підприємстві «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру II рівня» Кропивницької міської ради. Батьки [PERSON] , [PERSON] не звертались до Управління щодо дитини [PERSON] , питання про повернення доньки не порушували. Відповідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами ; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Також слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, відсутність стурбованості чи будь-якої зацікавленості подальшою долею дитини. Умови для проживання дитини не створені, відповідачі взагалі не бажають забирати дитину, яка на даний час перебуває в комунальному некомерційному підприємстві «Міський пологовий будинок з функціями перинатального центру II рівня» Кропивницької міської ради. Сукупність вищенаведених обставин є доказом того, що відповідачі свідомо і навмисно нехтують своїми батьківськими обов`язками відносно малолітньої дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що застосування до відповідачів виключної міри у виді позбавлення батьківських прав відносно їх дитини, відповідає найкращім інтересам самої дитини. Частини 2, 3 ст.166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 179 СК України встановлює, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Зі змісту ст.180, 181, 182, 183 СК України слідує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з кожного з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судові витрати у сумі 1984,80 грн., що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved