Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

04.11.2022р. до суду надійшла заява [PERSON] , в якій заявниця просить встановити факт смерті її матері громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у с. Благовіщенка Василіського району Запорізької області, яка на даний час є тимчасово окупованою територією України. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №44 від 24.10.2022р., довідкою про причину смерті від 24.10.2022р., виданими КНП «МЦПМСД» ЕМР ЗО у м.Енергодар. Однак зареєструвати смерть матері у органах ДРАЦС вона не має можливості, оскільки на даний час на території України введено воєнний стан через військову агресію з боку рф, с. Благовіщенка Василіського району Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території, де проводяться бойові дії і органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Крім того, у неї відсутній оригінал лікарського свідоцтва про смерть. Разом з тим, встановлення факту смерті матері їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідно до законодавства України та оформлення права на спадщину. Ухвалою суду від 04.11.2022р. відкрито окреме провадження у цивільній справі за даною заявою і призначено відкрите судове засідання. Заявниця в судове засідання не прибула, подала заяву в якій просить розглянути справи у її відсутність, заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Хортицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.293, 315 ЦПК України справи про встановлення\~фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти,\~якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Ст.317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на\~території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Зокрема, заява\~про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника\~(ч.1). Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією РФ в Україні з 05.30год. 24.02.2022р. введено воєнний стан, який діє до теперішнього часу. Відповідно до ст.1,1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~(в редакції, чинній на час розгляду цієї справи) тимчасово окупована\~Російською Федерацією територія України\~є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та\~законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією\~та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.5 вказаного Закону). Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону, у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Так, порядок державної реєстрації смерті визначається ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р.\~№2398-VI та\~Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. №52/5. Відповідно до\~п.5\~розділу ІІІ\~вказаних Правил\~підставою для\~державної реєстрації\~смерті є: \~а)\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545,\~зареєстрованим у\~Міністерстві юстиції\~України 25.10.2006\~за №\~1150/13024\~(далі\~-\~лікарське свідоцтво\~про смерть); \~б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545,\~зареєстрованим у\~Міністерстві юстиції\~України 25.10.2006\~за №\~1150/13024\~(далі\~-\~фельдшерська довідка\~про смерть); \~в)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; \~г)\~рішення суду\~про оголошення\~особи померлою; \~ґ)\~рішення суду\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час; \~д)\~повідомлення державного\~архіву або\~органів Служби\~безпеки України\~у разі\~реєстрації смерті\~осіб,\~репресованих за\~рішенням несудових\~та судових\~органів; \~е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд встановив, що заявниця - громадянка України [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] . Відповідно до даних з копії паспорту громадянки України серії [NUMBER] , який виданий 15.10.1998 року Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] народилась [INFO] у с.Шелюги Якимівського району Запорізької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №44, яке видано 24.10.2022р. КНП «МЦПМСД» ЕМР ЗО м.Енергодар Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в с. Благовіщенка Василівського району Запорізької області, причина смерті\~хронічна ішемічна хвороба серця. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що мати заявниці [PERSON] померла померла [INFO] в с. Благовіщенка Василівського району Запорізької області, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій рф території Україні. Цей факт підтверджується наданими заявницею документами - лікарським свідоцтвом про смерть, затвердженої Міністерством охорони здоров`я України форми №106/о, виданим КНП «МЦПМСД» ЕМР ЗО м.Енергодар Запорізької області. Вказаний документ згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану є одним із документів, на підставі яких органи державної реєстрації актів цивільного стану здійснюють державну реєстрацію смерті особи, у зв`язку з чим суд приймає його при ухваленні цього рішення як належний та допустимий доказ. Підстав сумніватись в достовірності факту смерті матері заявниці на даний час у суду немає. Доказів, які б спростовували факт смерті, суду не надано. Також суд враховує, що с. Благовіщенка Василівського району Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій рф території України, де державні органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і відповідно заявниця не має можливості отримати документи про смерть матері встановленого законами України зразка. Отже, підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявниця не має можливості. Однак факт, про встановлення якого вона просить, має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка, отримання встановлених виплат та подальшого оформлення спадщини. На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, суд приходить до висновку про задоволення її заяви повністю. Відповідно до ч.4\~ст.317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню. Згідно з п.21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», заявники щодо справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

Outcome: approved