Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що 10.02.2020 року у м. Києві, по пр. Голосіївський, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «LEXUS», державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля потерпілого, були застраховані в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-2301-19-00432, укладеним 23.12.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2020 року, у справі № 752/4263/20, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Страхувальник звернувся до Позивача з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 28488,05 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 11.02.2020 року, ремонтної калькуляції № ДККА-69097 від 20.02.2020 року, рахунку-фактури № 17854 від 12.02.2020 року, страхового акту № ДККА-70031 від 21.02.2020 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування в розмірі 28488,05 грн. 28320,00 грн було зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, що зазначено в Страховому акті № ДККА-70031 від 21.02.2020 року в п. 15 168,05 грн було перераховано за реквізитами зазначеними в Страховому акті № ДККА-70031 від 21.02.2020 року в п. 15, а також підтверджується платіжним дорученням № 5414 від 21.02.2020 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Уніка» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів ЕР 166386514. Позивач звернувся до Страхової компанії Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 17532,38 гривень. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та сума франшизи, а саме: 10955,67 гривень. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача - Приватного акціонерного\~товариства "Страхова\~компанія "Українська\~страхова група"\~(03038,\~м.\~Київ,\~вул.\~Федорова Івана,\~будинок 32\~ЛІТ.А;\~ідентифікаційний код\~30859524) суму в якості страхового відшкодування у розмірі 10955,67 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00 гривень. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.08.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін не надійшло. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Копію Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.08.2022 року та примірник позовної заяви з додатками направлялися на адресу відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.04.2020 року, у справі № 752/4263/20, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно вимог п. п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля потерпілого, були застраховані в ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-2301-19-00432, укладеним 23.12.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику вищенаведеному транспортному засобу. Страхувальник звернувся до Позивача з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 28488,05 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 11.02.2020 року, ремонтної калькуляції № ДККА-69097 від 20.02.2020 року, рахунку-фактури № 17854 від 12.02.2020 року, страхового акту № ДККА-70031 від 21.02.2020 року. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування в розмірі 28488,05 грн. 28320,00 грн було зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу, що зазначено в Страховому акті № ДККА-70031 від 21.02.2020 року в п. 15 168,05 грн було перераховано за реквізитами зазначеними в Страховому акті № ДККА-70031 від 21.02.2020 року в п. 15, а також підтверджується платіжним дорученням № 5414 від 21.02.2020 року. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Volvo», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Уніка» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів ЕР 166386514. Позивач звернувся до Страхової компанії Відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 17532,38 гривень. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та сума франшизи, а саме: 10955,67 гривень. Відповідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно п. а) пп. 38.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За таких обставин, суд вважає, що позивачем Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія «ПЗУ\~Україна» правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10955,67 гривень, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, підлягає до задоволення в повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved