Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-09 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а\~саме квартирою\~ [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що позивачу належить квартира [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстровано дві особи: позивач [PERSON] та [PERSON] ,\~ [INFO] . Вказує, що відповідач з 2011 року фактично не проживає за даною адресою, а проживає разом зі своєю сім`єю за адресою [ADDRESS] . Особистих речей відповідача в квартирі немає, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивачем усунуто. 30.03.2022 ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання. За клопотанням позивача ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2022 року витребувано належним чином засвідчену інформацію, яка надійшла до суду 02.07.2022 року. Відповідно до\~ухвали Кіровського\~районного суду\~м.\~Кіровограда від\~14.07.2022\~рокузакрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. В судове\~засідання позивач\~не з`явилась,\~надала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~її відсутності,\~просила задовольнити\~позовні вимоги, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, причини неявки суду не відомі, правом подачі відзиву до суду не скористався. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] \~на підставі\~ свідоцтва\~про право\~власності на\~житло від\~27.04.2016\~року та\~договору дарування\~від 03.08.2021\~року посвідченого\~державним нотаріусом\~Кропивницької міської\~державної нотаріальної\~контори №1\~Куроп`ятник В.М. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 268837455 від 03.08.2021 року підтверджується державна реєстрація права власності квартири [ADDRESS] . Згідно довідки №003771/1 відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 15.03.2022 року за вказаною адресою зареєстрований з 05.05.1995 року [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки № 4586 від 04.01.2022 року виданої начальником КП ЖЕО № 4 Запорожець Л.М. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 2 особи: [PERSON] , [INFO] (власник) та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту від 11.01.2022 року засвідченим в.о. начальником ЖЕО № 4 Гарман Н., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] засвідчили факт що за адресою по [ADDRESS] [PERSON] фактично не проживає. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 9\~ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні квартирою та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду\~на викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved