Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення позики, посилаючись на те, що згідно укладеного між ним та відповідачем усного договору від 29.12.2020 року останній отримав позику в розмірі 1500 доларів США, які повинен був повернути в строк до 30.03.2021 року, але свої зобов`язання у вказаний в договорі термін не виконав. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак подав\~заяву про\~розгляд справи\~у його\~відсутності позов\~підтримав та\~просив його\~задовольнити. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки. Суд, дослідивши письмові докази, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.12.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено усний договір позики, відповідно до якого останнім було отримано від позивача 1500 доларів США із умовою повернення їх в термін до 30.03.2021 року, що підтверджується оригіналом розписки. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд вважає, що відповідачем не було виконано умови договору, оскільки оригінал розписки перебуває у позивача, а відповідач не подав суду оригіналу розписки про повернення позики. Щодо вимог про стягнення трьох процентів річних в розмірі 2276,80 гривень та втрат від інфляції в сумі 13717,60 гривень, то їх слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, позивачем вірно обраховано заборгованість трьох процентів річних в сумі 62,26 доларів США, що еквівалентно 2276,80 гривень та 375,12 доларів США, що еквівалентно 13717,60 гривень втрат від інфляції, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання на 504 дні за період з 31.03.2021 року по 16.08.2022 року. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню із стягненням на користь позивача суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. На підставі ст.ст.533, 610, 611, 625, 1047 ЦК України,

Outcome: approved