Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30.06.2007 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Тур`я» і позичальником [PERSON] укладено договір кредиту-поруки № 223/1, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 45% річних за користування ним, терміном на 24 місяці, з 30.06.2007 року по 29.06.2009 року. Однак, відповідач [PERSON] не належним чином виконувала свої зобов`язання за договором і станом на 23.01.2019 року заборгованість [PERSON] становить 69240,03 грн., з яких: по кредиту 12378,22 грн., по відсотках 56861,81 грн. Добровільно виконати свої зобов`язання перед кредитною спілкою та погасити заборгованість відповідач не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. В ході розгляду справи, а саме 22.01.2021 року, позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача суму боргу (на планову дату закриття 28.06.2009 року) у розмірі 15888,21 грн., з яких: по кредиту 23378,22 грн., по відсотках 3509,99 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій зазначив, що позивач проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 30.06.2007 року між Ужгородською філією № Перечинської районної спілки «Тур`я» та позичальником [PERSON] укладено договір кредиту-поруки № 223/1, згідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 25000,00 грн., зі сплатою 45% річних за користування ним, терміном на 24 місяці, з 30.06.2007 року по 29.06.2009 року. Згідно п. 8.1 вищевказаного договору, за даним договором сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності. Згідно ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1.1 договір кредиту-поруки 223/1 від 30.06.2007 року позичальник зобов`язалася повернути кредит спілці відповідно до умов, передбачених даним договорм. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за користування нею, належним чином не виконала, і станом на 28.06.2009 року заборгованість [PERSON] становить 15888,21 грн., з яких: по кредиту 23378,22 грн., по відсотках 3509,99 грн., що вбачається з карточки платежів по гривневому кредиту. А тому, враховуючи те, що факт наявності заборгованості у [PERSON] перед Перечинською районною кредитною спілкою «Туря» в загальній сумі 15888,21 грн. доведений, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved