Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу подружжям. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що 01.02.2017 р. у Шевченківському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу заявники мають дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що спільне господарство не ведуть, проживають окремо, фактично шлюб розпався та має суто формальний характер. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно проживання та виховання дитини, що підтверджується укладеним між ними договором про виховання та утримання дітей від 22.09.2022 року. Зазначений договір відповідає їх дійсним намірами і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину укладений ними у відповідності зі справжньою волею. Таким чином, заявники просять суд розірвати шлюб та повернути [PERSON] дошлюбне прізвище [PERSON] . Провадження у справі за заявою [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито 27 вересня 2022 року. Заявники в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином та просили суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи та надавши належну оцінку доказам суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 01 лютого 2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 68. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Як свідчить свідоцтво про народження, копія якого долучена до матеріалів справи, заявники від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме участь той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, згідно до вимог 109 СК України. Матеріали справи свідчать про те, що заявники досягли згоди стосовно визначення місця проживання та виховання дитини, що підтверджується копією укладеного між ними договору про проживання та виховання дитини від 22.09.2022 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено в заяві, і доказів зворотного під час розгляду справи отримано не було, [PERSON] та [PERSON] припинили вести спільне господарство, проживають окремо один від одного та подружні відносини не підтримують. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з заяви, [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Зважаючи на подану спільну заяву про розірвання шлюбу, враховуючи визнання подружжям неможливості збереження сім`ї та їх твердження щодо тієї обставини, що подальше перебування у шлюбі не відповідає як їх інтересам, беручі до уваги наявність домовленостей щодо несення витрат по утриманню та вихованню дитини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги та розірвати шлюб укладений між заявниками. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved