Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У квітні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 09.08.2014 року, актовий запис №1059. В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2014 року. У спільному подружньому житті дітей не мають. Позивач вказує, що спільне життя не склалося, вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, а на усні прохання розірвати шлюб відповідач не реагує, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. 19.04.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 27.05.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, копії ухвали надіслані сторонам. 31.08.2022 року ухвалою суду частоково задоволено клопотання відповідача та призначено сторонам у справі строк на примирення терміном 2 місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку примирення визначеного судом. 28.07.2022 року позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, сплачений ним судовий збір залишає за собою. 01.11.2022 року відповідач через канцелярію суду подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі та просить суд долучити до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 09.08.2014 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1059, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін спільних неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved