Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 2500 грн щомісячно. При цьому, інших доходів та соціальних допомог Позивач не отримує і майже усю пенсію витрачає на оплату житлово-комунальних послуг, розмір яких складає 2000-2500 грн. в залежності від опалювального сезону. А відтак, в [PERSON] не залишається взагалі коштів, щоб в повній мірі забезпечити себе продуктами харчування, для чого потрібно додатково близько 3000 грн. в місяць. Крім цього, Позивач в травні місяці 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні та йому поставлено діагноз: дифузний та постінфарктний коронарокардіосклероз. 17.05.2022 року [PERSON] було проведено операцію та поставлено кардіостимулятор. У зв`язку з вищевказаним Позивачу також необхідне постійне лікування на що потрібно близько 500 - 1000 грн. щомісячно. У [PERSON] є четверо дітей, а саме: 1) [PERSON] ; 2) [PERSON] ; 3) [PERSON] ; 4) [PERSON] . Проте, позивач вказує, що лише один син - [PERSON] допомагає йому фінансово, а інші діти (відповідачі у справі) участі в утриманні свого батька не беруть. Таким чином, Позивач звернувся до суду про стягнення аліментів в розмірі 1 000 грн. щомісяця з кожної із доньок на своє утримання. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10 серпня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі не з`явилися у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності з постановленням заочного рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] ( [INFO] ) є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 2500 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою про доходи № 1871338487182813. Як вбачається з довідки про неотримання допомоги та відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших доходів та соціальних допомог Позивач не отримує. Згідно Виписки з КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» Позивач в травні 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні та йому поставлено діагноз: дифузний та постінфарктний коронарокардіосклероз. 17.05.2022 року [PERSON] було проведено операцію та поставлено кардіостимулятор. Як вбачається з копій свідоцтв про народження, у [PERSON] є четверо дітей, а саме: 1) [PERSON] ; 2) [PERSON] ; 3) [PERSON] ; 4) [PERSON] . Позивач зазначає, що лише один син - [PERSON] допомагає Позивачу фінансово, а інші діти участі в утриманні свого батька не беруть. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження будь-які обставини, які свідчать про необхідність дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Як було встановлено судом, позивач є людиною похилого віку, хоча й отримує пенсію, проте інших доходів немає, за станом здоров`я вже не може працювати, тобто позивач самостійно не може забезпечити необхідне та належне існування. Статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначені розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання батька. Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню із відповідачів на користь держави.

Outcome: approved