Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

У листопаді 2021 р. [PERSON] , яка представляє інтереси позивача звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути завдану матеріальну шкоду в розмірі 60842,20 грн., а також судові витрати у розмірі 11208,00 грн. В обгрунтування вказаних вимог зазначає, що внаслідок скоєного 30.04.2021 р. ДТП, яке відбулось з вини відповідача, позивач отримав майнову шкоду, яку слід стягнути з відповідача в частині різниці між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку (який підлягає до стягнення зі страховика) визначених на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Зазначає, що вказана різниця є різницею між фактичною вартістю ремонту та сумою збитків, які підлягають до стягнення із страхової компанії відповідача. 11.11.2021 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Войтенко Ю.В. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2022 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.05.2022 р. протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Миколаєць І.Ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва суду від 06.05.2022 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Рогатин С. В. не визнає позовних вимог. Зазначаючи про отримання незначних пошкоджень автомобілю позивача та про розмір ліміту відповідальності страховика згідно полісу ПрАТ СГ «Ю.БІ.АЙ.Кооп» 130 000 грн., вказує, що позивач не зазначає та не долучає доказів оцінки збитків страховиком, суми компенсації страховика. Не оскарженням оцінки страховика, позивач фактично погодився з розміром страхового відшкодування. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування(пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV). Судом встановлено, що 30.04.2021 р. приблизно о 12:50 год. [PERSON] керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] на Брест-Литовському шосе в м. Києві, не впевнився в безпечності маневру та не надав перевагу в русі автомобілю «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] , який рухався в напрямку м. Житомир, внаслідок чого здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2021 року винним за наслідками ДТП було визнано [PERSON] (справа з ун. №759/9688/21). Цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування власників транспортних засобів № AP4846918 (страховик АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ - КООП»). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу з вих. №21409 від 27.08.2021 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле» д.н.з. [NUMBER] складає 123315,76 грн. Вартість матеріального збитку без врахування ПДВ складає 62473,56 грн. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахування викладеного слід зазначити, що фактичними витратами на ремонт автомобіля є витрати які особа зазначала фактично, тобто такі, які вже понесені особою. Натомість сума відновлювального ремонту автомобіля зазначена у звіті від 27.08.2021 р. є вірогідною сумою, такою яку особа може понести, однак не понесла. Матеріали справи не містять рахунку СТО, не містять доказів оплати вказаного рахунку, відтак посилання позивача на те, що сума у розмірі 123315,76 грн. є фактичними витратами має ознаку вірогідності, та не може бути сприйнято судом як належна підстава для застосування до вказаних відносин ст. 1194 ЦК України. Окрім того слід зазначити наступне. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів звернення до страхової компанії винної у ДТП особи, доказів здійснення відповідної виплати. Ліміт відповідальності страхової компанії за завдані збитки не використаний взагалі. Сума у розмірі 62473,56 (матеріальні збитки, відповідно до вказаного звіту) не сплачена позивачу страховою компанією відповідача - АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ - КООП», а також в матеріалах справи відсутні докази її акцептування, що також робить неможливим визначення різниці між фактичними витратами та сплаченою страховою компанією суми відповідно до вимог ст.1194 ЦК України. За наведених вище обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed