Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

Позивачка у травні 2022 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 000, 00 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення їх повноліття, з моменту пред`явлення позову. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час спільні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач в свою чергу участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає, а тому позивачка вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 16.08.2022 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві. Відповідач повідомлявся до розгляд судом даного провадження належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. 02.11.2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву в якому заперечував проти позовних вимог, оскільки його місячний дохід нижчий за визначену позивачкою суму стягнення аліментів. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі та частково задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони було зареєстровано шлюб 26 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві(а/з 1157). Вони мають спільних неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а/з №3596; а/з №3807). Відповідач припинив надавати кошти для забезпечення, належного утримання та гармонійного розвитку спільної доньки, а тому наразі фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст.ст. 180, 182 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. При цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Згідно довідки про заробітну плату відповідача [PERSON] , виплачений дохід останнього за період з січня по жовтень 2022 р. складає 20 261, 04 грн.. Доказів того, що відповідач отримує дохід, що перевищує зазначену у наданих суду документах, суду не надано. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , враховуючи вік дітей, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, при цьому беручи до уваги щомісячний дохід відповідача, суд приходить до висновку визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі - 2 000 грн. (на кожну дитину), щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення кожним з дітей повноліття. Отже, таким чином, суд вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial