Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

08 липня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 21 листопада 2010 року Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 17. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо більше двох років, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. На вказану дату та час позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала, що просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Залишити їй прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім цього, направила заяву в якій просила не стягувати з відповідача на її користь судовий збір сплачений нею при звернені до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судомпро\~ дату,\~час і\~місце судового\~засідання належним чином. Відзив відповідачем не подано. На підставі ухвали суду від 24 жовтня 2022 року справа розглядається в\~порядку заочного\~провадженняза правилами загального позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, повторно виданого 23 червня 2022 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 21 листопада 2010 року, який зареєстрований Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №17. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21 листопада 2010 року, серії [NUMBER] (а.с. 8), та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 15 червня 2012 року, серії [NUMBER] (а.с. 7). Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивачка просить розірвати шлюб, відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з чим суд вважає можливе задовольнити клопотання та після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище присвоєне при державній реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Оскільки позивач не наполягала на вимогах щодо стягнення з відповідача судового збору, суд вважає за можливе залишити їх за нею.

Outcome: approved