Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-27 00:00:00

03.06.2022\~року позивач\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~вищезазначеною позовною\~заявою,\~обґрунтовуючи позовні\~вимоги тим,\~що він\~ по теперішній час працює машиністом тепловоза СП «Синельниківське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З 18.10.2010 року [PERSON] є членом Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Синельниківського локомотивного депо. У відповідності до ст.21 КЗпП України між позивачем та відповідачем була укладена угода, за якою [PERSON] зобов`язався виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, зобов`язувався виплачувати заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченні законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. 14.04.2022 року наказом № 05/С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] оголошено догану з якою він не погоджується. Так, 11.04.2022 року [PERSON] та його помічник [PERSON] виконали вимоги «Правил безпечної експлуатації електровозів, тепловозів та моторвагонного рухомого складу (затверджені наказом №54 від 24.03.2008 Державним комітетом України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 квітня 2008 р. за № 340/15031), Інструкції з охорони праці для машиніста тепловоза - виявили несправності тепловоза 2ТЕ 116-1470 та негайно повідомили чергового по депо [PERSON] . Позивач вказує, що зазначена інструкція не є його посадовою, а встановлює основні вимоги до організації і проведення технічного обслуговування (ТО-1, ТО-2) експлуатованого парку електровозів і тепловозів залізничного транспорту України, містить приблизні переліки виконуваних при цьому робіт, а також вимоги до оснащення пунктів технічного обслуговування локомотивів (ПТОЛ), забезпечення їх запасними частинами і матеріалами. Позивач зазначає, що адміністрацією депо взагалі не розроблено, не затверджено та не доведено [PERSON] під розписку посадову інструкцію «машиніста тепловоза [PERSON] », що в свою чергу, є порушеннями адміністрацією депо вимог Загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (включені у Випуск 1 ДКХП, затверджених наказом Мінпраці від 29.12.2004 № 336 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 липня 2009 року № 289, наказами Міністерства соціальної політики України від 25 вересня 2013 року № 621, від 28 листопада 2013 року № 818, від 22 вересня 2015 року№ 951), зокрема: -вимоги абзацу 2 пункту 6: «Конкретний перелік посадових обов`язків визначається посадовими інструкціями керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, які розробляють і затверджують на основі Довідника роботодавці, ураховуючи конкретні завдання та обов`язки, функції, права, відповідальність працівників цих груп та особливості штатного розпису підприємства, установи, організації»; -вимоги абзацу 3 пункту 6: «Інструкції повинні відображати повний перелік завдань та обов`язків, повноважень і відповідальності, у разі потреби мати необхідні пояснення, а всі терміни - чіткі визначення»; -вимоги абзацу 6 пункту 6: «Посадові інструкції після їх затвердження керівником підприємства, організації, установи або за дорученням його заступниками, доводяться до працівника під розписку»; -вимоги абзацу 6 пункту 8: «Посадові інструкції складаються для працівників усіх посад, що зазначені в штатному розписі». Відповідач не\~мав належних\~та беззаперечних\~доказів,\~які б\~свідчили про\~вину позивача,\~про подію\~і склад\~порушення,\~про неналежне\~виконання трудових\~обов`язків (як\~юридичного факту).\~Отже, для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язок по доказуванню своєї невинуватості. З оскаржуваного наказу № 05/С від 14.04.2022 року вбачається, що однією з підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є Протокол оперативного розбору № 309/421 від 13 квітня 2022 року, який підписаний лише головою наради [PERSON] . Проте, відповідно до п. 4.42 Інструкції з діловодства в Державній адміністрації залізничного транспорту України, затвердженої Наказом Укрзалізниці №400-Ц від 07.11.2012 року, протокол підписується головуючим на засіданні колегіального органу та секретарем. Більше того, в протоколі зазначено оголосити догану машиністу тепловоза [PERSON] за порушення ним п.2.2.2 та п.2.2.6 Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації ЦТ-0056. Однак, оскаржений наказ не містить будь-якого посилання на порушення конкретизованих вимог посадової інструкції машиніста тепловоза [PERSON] , відповідно до вимог положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (включені у Випуск 1 ДКХП, затверджений наказом Мінпраці від 29.12.2004 року № 336). Всі вищезазначені факти свідчать, що порушення вимог посадової інструкції відсутні, що вказує на недоведеність провини машиніста тепловоза [PERSON] взагалі, чим порушено вимоги абз. 3 ст. 149 КЗпП України, який наголошує: «При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного проступку та заподіяну ним шкоду, обставини, за яких скоєно проступок, та попередню роботу працівника». Таким чином, оскаржуваний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач вважає неприпустимими і такими, що суперечать Конституції України будь-які спроби роботодавця звузити обсяг чи зміст існуючих законодавчих норм, які стосуються найманих працівників, обмежити чи скасувати соціальні правові гарантії, зокрема щодо їх працевлаштування, режиму праці, звільнення, державної підтримки, соціального захисту. Порядок і умови реалізації конституційних положень регламентується законодавством про працю, тобто законами та іншими нормативно- правовими актами. Більшість цих законів «Кодекс законів про працю України», «Про колективні договори і угоди», «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» Відповідач не дотримується порядку застосування дисциплінарного стягнення. Всупереч ст. 149 КЗпП України, а також Правил внутрішнього трудового розпорядку, позивача не викликали жодного разу до власника або уповноваженої особи стосовно письмового пояснення. Окрім цього, при застосуванні дисциплінарного стягнення до позивача, оперативна нарада проводилася не у відповідності до вимог Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту та профспілками та Колективного договору, а саме: п. 3.1.10 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, яка є чина по цей час: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі працівників, запрошувати представника профспілки, членом якої є цей працівник»; п. 2.2.3 Колективного договору відокремленого структурного підрозділу «Локомотивне депо Синельникове» Придніпровської залізниці на 2015 роки, який є чинним по цей час: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку чи порушення трудової дисципліни, запрошувати представника профспілкового органу профспілкової організації, членом якої є цей працівник.» З наказом від 14.04.2022р № 05/С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивача взагалі не було ознайомлено (відповідно до ч.4 ст. 149 КЗпП), що є порушенням п. 31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених постановою Державного комітету СРСР з праці і соціальних питань від 20.07.1984 № 213. Відповідач порушив гарантії працівника підприємства, обраного до профспілкових органів його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності без наявності згоди органу, членом якого він є - ППО ВПЗУ СЛД (ЄДРПОУ 37029580), про що відповідачу було відомо з листа від 15.01.2019р. за №1 зареєстрованого в канцелярії 15.01.2019 року. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд скасувати наказ від 14.04.2022 року №05/С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у частині оголошеної догани машиністу тепловоза [PERSON] , а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. У відзиві на позов від 18.08.2022 року представник АТ «Українська залізниця» - адвокат Хлабистін Д. просив поновити строк для подачі відзиву на позовну заяву, посилаючись на воєнний стан, через який залізниця знаходиться у стані простою, на складність справи, пов`язану з необхідністю опрацювання значного обсягу документів, а також просив відмовити в позові, зазначаючи про те, що позивач [PERSON] у належний спосіб, шляхом самопідготовки у червні 2021 року вивчав розділи 1.2,3 Інструкції №ТЦ-0056, та в подальшому 06.07.2021 року склав залік, проставивши на відповідному протоколі особистий підпис. Позивач допустив порушення інструкції, а саме не зробив запис в журналі про виявлені несправності тепловоза. Відповідно до протоколу оперативної наради при начальнику Синельниківського локомотивного депо №309/421 від 13.04.2022 року [PERSON] , який одночасно є головою ППО ВПЗУ СЛД був викликаний на нараду та приймав у ній безпосередню участь, тому вважає, що профспілкова організація, в особі голови [PERSON] , була повідомленою та знала про призначену начальником депо нараду, але явку не забезпечила. 14.04.2022 року прийнято наказ про оголошення [PERSON] догани, з яким останній не згідний. 12 вересня 2022 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до надання профспілковою організацією рішення щодо притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності 14.04.2022 року (а.с.101). 20 вересня 2022 року провадження у справі поновлено (а.с.111). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, а також пояснив, що догану йому винесено за непроставлення запису в паперовому журналі, який постійно знаходиться у тепловозі, та не встановлення стрічки, внаслідок виявлених ним аварійних несправностей тепловоза. Він візуально побачив поломку у виді згорілого зарядного та непрацюючого вентилятора охолодження, про що повідомив чергового по ДЕПО. Вказаний тепловоз був в аварійному стані, після повідомлення про поломку, простояв 6 годин, ніхто нічого не перевіряв, після звернення до керівництва, [PERSON] надали інший тепловоз. [PERSON] , розуміючи, що наразі в Україні воєнний стан, зважаючи на якнайшвидшу необхідність вивезення людей з зони бойових дій, та неможливість гарантування безпечного проїзду на невідремонтованому тепловозі, вжив невідкладних заходів щодо повідомлення керівництва. 13.04.2022 року складено акт, про наявність якого [PERSON] дізнався пізніше, а 14.04.2022 року видали наказ про оголошення догани, який [PERSON] отримав у травні 2022 року, надати письмові пояснення роботодавець не пропонував. [PERSON] жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у позові з підстав, наведених у письмовому запереченні. Зазначив, що згідно вимог Інструкції кожна бригада повинна робити запис в журналі в разі виявлення несправностей тепловоза, чого позивачем зроблено не було. Після звернення [PERSON] до керівництва, його направили на інший тепловоз. Позивач відмовився від отримання наказу про оголошення догани. Представник зазначив, що будь-яка затримка локомотива це втрачені кошти залізниці. Представник вільної Профспілки залізничників України у судове засідання не з`явився. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] займає посаду машиніста електровоза, машиніста тепловоза, що підтверджено посвідченням № [NUMBER] , виданим 18.12.2019 року АТ «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (а.с.12). З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб осіб-підприємців встановлено, що [PERSON] є керівником Первинної профспілкової організації вільної профспілки залізничників України Локомотивного депо Синельникове Придніпровської залізниці (а.с.13). Протоколом №309/421 від 13.04.2022 року оперативної наради при начальнику Синельниківського локомотивного депо АТ «Українська залізниця» регіональної філії «Придніпровська залізниця», згідно пояснення локомотивної бригади та чергового депо встановлено, що 11.04.2022 року локомотивна бригада Синельниківського локомотивного депо у складі машиніста тепловоза дільниці локомотивів [PERSON] та помічника машиніста тепловоза дільниці експлуатації локомотивів [PERSON] (явка 03-00), після проходження медичного огляду, була направлена черговим по депо [PERSON] для приймання тепловоза 2ТТЕ116-1470 у Синельниківському локомотивному депо. В цей час (з явкою о 03-00), машиніст [PERSON] був направлений для приймання тепловоза 2ТЕ116-1448Б/1434Б. Під час приймання тепловозу 2ТТЕ116-1470 локомотивною бригадою було виявлено ряд зауважень, у зв`язку з чим тепловоз не був прийнятий, про що машиніст [PERSON] доповів черговому по депо [PERSON] , але у порушення вимог п.2.2.6 та 2.2.2 «Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації» №ЦТ-0056, що затверджена наказом Укрзалізниці від 27 грудня 2002 року №670-Ц локомотивна бригада не зробила запис у бортовий журнал форми ТУ-152 та не зробила заправлення швидкостремінної стрічки. Черговий по депо [PERSON] негайно не доповів черговому керівнику Синельниківського локомотивного депо Солом`яному О.В. про даний випадок та несвоєчасно видав локомотив, який знаходився на території депо, чим порушив вимоги п.4.1 Посадової інструкції чергового (основного) локомотивного депо. О 05 год. 00 хв. черговий по депо [PERSON] доповів про даний випадок ТЧЗ-7 [PERSON] та отримав команду направити машиніста [PERSON] на тепловоз 2ТЕ116-1448Б/1434Б, а машиніста [PERSON] на тепловоз 2ТЕ116-1470. О 06 год. 00 хв. тепловози 2ТЕ116-1448Б/1434Б, 2ТЕ116-1470 були прийняті та виїхали на контрольний піст Синельниківського локомотивного депо для виконання подальшої роботи (а.с.49-50). 14 квітня 2022 року структурним підрозділом «Синельниківське локомотивне депо», за підписом заступника начальника та двох машиністів-інструкторів локомотивної бригади, складено акт про відмову машиніста тепловоза дільниці експлуатації локомотивів [PERSON] у наданні письмового пояснення за наслідками зачитаних вголос матеріалів вищевказаної наради від 13.04.2022 року. Крім цього, він відмовився від запропонованого письмового засвідчення ознайомлення з матеріалами наради (а.с.51). Суд зазначає, що відсутність пояснень не перешкоджає застосуванню стягнення, якщо власник має докази того, що пояснення від працівника він зажадав, але працівник їх не дав. Як правило, таким доказом є акт, складений за підписом декількох осіб у підтвердження відмови працівника надати пояснення по суті порушення трудової дисципліни. У даній справі вимоги щодо складення акту за результатом відмови працівника надати пояснення, роботодавцем є дотриманими. Цієї ж дати, 14.04.2022 року начальником структурного підрозділу «Синельниківське локомотивне депо» [PERSON] винесено наказ №05/С Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, згідно ст. 147 КЗпП України, шляхом оголошення догани машиністу тепловоза дільниці експлуатації локомотивів [PERSON] за порушення вимог п.2.2.6 та п.2.2.2 «Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації» №ТЦ-0056, що затверджено наказом Укрзалізниці від 27 грудня 2002 року №607-Ц (а.с.46-47). Відповідно до\~статті 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. За змістом вказаної статті, вина працівника в порушенні трудової дисципліни є обов`язковою ознакою, яка надає можливість притягнути його до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до частини 1 статті 147-1\~КЗпП України\~дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до частини 3 статті 149 КЗпП України\~при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Під час розгляду справи встановлено, що притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , який є головою профспілкової організації відбулося без отримання попередньої згоди вищого виборного органу цієї профспілки (частина друга статті 252 КЗпП). Але, відсутність згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності сама по собі не є безумовною підставою для скасування дисциплінарного стягнення, оскільки така згода або незгода може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору. На доводи позивача в цій частині суд зупиняв провадження у справі та запитував відповідний орган щодо згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності. За рішенням Вільної профспілки залізничників України від 26.10.2022 року повідомлено про ненадання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) машиніста тепловоза [PERSON] , голови профспілкової організації ВПЗУ локомотивного депо Синельникове Придніпровської залізниці, з посиланням на те, що застосоване стягнення вчинено без врахування низки факторів, а саме: тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, і попередньо роботи працівника, відповідно до ст. 149 КЗпП України. Також, при накладенні дисциплінарного стягнення (оголошення догани), адміністрацією були порушені норми Конвенції Міжнародної організації праці №135 «Про захист прав представників працівників на підприємстві та можливості, що їм надаються», яка ратифікована Україною, та права машиніста тепловоза [PERSON] , голови первинної профспілкової організації ВПЗУ локомотивного депо Синельникове Придніпровської залізниці. Під час розгляду справи позивач, як на підставу незаконності прийняття наказу про застосування відносно нього дисциплінарного стягнення вказував на те, що оскаржуваний наказ в частині оголошення йому догани не містить посилання на порушення вимог саме посадової інструкції машиніста тепловоза [PERSON] . Матеріали справи\~не містять\~посадової інструкції\~машиніста тепловоза\~ [PERSON] ,\~відповідно до\~п.\~6\~Довідника кваліфікаційних\~характеристик професій\~працівників,\~затвердженого наказом\~Мінпраці України\~№336\~від 29.12.2004\~року (зі\~змінами),\~яким визначено,\~що усі\~посадові інструкції,\~що розробляються\~на підприємствах,\~в установах,\~організаціях,\~повинні бути\~взаємопов`язаними,\~аби не\~допускати дублювання\~в роботі\~працівників. Посадові інструкції після їх затвердження керівником підприємства організації, установи або за дорученням його заступниками, доводяться до працівника під розписку. Представник відповідача надав суду копію Інструкції локомотивній бригаді №ЦТ-0106 від 22.11.2004 року №876/ЦЗ, затвердженої Головним управлінням локомотивного господарства Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» (а.с.53062), з якою машиніст [PERSON] ознайомлений під особистий підпис 29.11.2019 року (а.с.52), а також копію Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації №ЦТ-0056, затвердженої і введеної в дію наказом Укрзалізниці від 27.12.2002 року №670-Ц (а.с.63-71), доказів про ознайомлення з якою за затвердженим Тематичним планом технічних занять з локомотивними бригадами на 2021 рік (а.с.72-80), суду не надано. Тобто, внаслідок порушення саме пунктів 2.2.2, 2.2.6 Інструкції з технічного обслуговування електровозів і тепловозів в експлуатації №ЦТ-0056, оголошено догану машиністу [PERSON] , однак вказана інструкція не є посадовою інструкцією позивача на займаній ним посаді, і матеріали справи не містять належних доказів, в розумінні ст. 77 ЦПК України, з яких можливо встановити дійсність доведення її змісту до відома машиніста [PERSON] . Суд зазначає про те, що дисциплінарне стягнення застосовується за порушення трудової дисципліни. Порушення трудової дисципліни визначається в п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ та організацій, затверджених Постановою Держкомпраці СРСР №213 від 20.07.1984 року, що є чинними на час виникнення спірних правовідносин. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Суд, розглядаючи даний спір, зважає на те, що позивач - машиніст [PERSON] , який за період роботи жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувався, після виявлення несправностей тепловоза, вжив невідкладних заходів щодо безпосереднього повідомлення начальника ДЕПО з метою відвернення наслідків, пов`язаних з подальшою експлуатацією тепловоза у неналежному стані, обравши таким чином більш дієвий спосіб реагування на ситуацію, що мала місце, і невнесення запису про несправність до бортового журналу, який безпосередньо, постійно знаходиться в тепловозі, не потягло за собою тяжких наслідків і не завдало будь-якої шкоди. Таким чином, суд вважає, що відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення не враховані вимоги частини 3 статті 149 КЗпП України, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат провести в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved