Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Представник позивача Виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, що діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, [PERSON] , про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідно до наказу Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області від 27.04.2021 року № 16 неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , взята на облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Оскільки неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не може самостійно захищати свої права, держава бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена батьківського піклування. Враховуючи викладене, Виконавчий комітет Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, що діє в інтересах [PERSON] , [INFO] , просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів її доходу. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, позов підтримала і просила його задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку із відсутністю заперечень представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові за № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема п.п. 15, 16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] народився [INFO] , про що 07 лютого 2021 року складено відповідний актовий запис № 14. Батьками дитини зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , помер [INFO] , відповідно до свідоцтво про смерть серії № [NUMBER] , видане відділом реєстрації смерті у м. Києві від 16 вересня 2014 року. Відповідно до Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області надійшов лист служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради від 24.03.2021 № 01-12-305 щодо надання неповнолітній дитині [PERSON] , [INFO] , соціально-правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Питання щодо визначення доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області 29 квітня 2021 року. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області були присутні баба - [PERSON] , неповнолітній [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, про що була повідомлена належним чином. Розглянувши матеріали справи, комісією встановлено наступне. [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , до лютого 2018 року. За період проживання на території Чабанівської селищної ради з 2016 по 2018 рік, гр. [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку у Чабанівській селищній раді, як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] не працювала, матеріально не забезпечувала дитину. На контакт із представниками органу опіки та піклування, соціальними фахівцями, педагогами школи та правоохоронних органів не йшла, ухилялась від будь-яких бесід. Під час обстеження вела себе агресивно. Господарсько-побутовою роботою в квартирі та в кімнаті, де вона проживала з сином, не займалася. Санітарний стан кімнати під час обстеження був завжди не задовільний. Мала конфлікти з бабусею свого сина, яка фактично утримувала матеріально її та внука. У лютому місяці 2018 року гр. [PERSON] переїхала проживати разом з дитиною [PERSON] , [INFO] , до будинку за адресою: [ADDRESS] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.09.2019 року гр. [PERSON] , [INFO] , визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Службою у справах дітей Бориспільської міської ради 27.01.2021 року було здійснено інспектування родин Бориспільської місцевої територіальної громади в с. Городище, під час якого виявлено малолітню [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в жахливих умовах, де існувала безпосередня загроза її життю та здоров`ю. Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради було прийняте рішення про негайне відібрання малолітньої дитини [PERSON] у [PERSON] , без позбавлення батьківських прав та подано позов до суду. 04.03.2021 року відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 01.03.2021 року № 109 «Про визначення малолітньої дитини [PERSON] до Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» на повне державне утримання та направлення Департаменту охорони здоров`я від 03.04.2021 малолітня [PERSON] , [INFO] , була визначена на виховання до КЗКОР «Спеціалізований будинок дитини м. Боярка» на повне державне утримання. З листа служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради від 24.03.2021 року № 01-12-305 працівникам служби у справах дітей та сім`ї Чабанівської селищної ради Фастівського району стало відомо про неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка залишилась без батьківського піклування. 05 квітня 2021 працівниками служби у справах дітей та сім`ї Чабанівської селищної ради Фастівського району та відділення поліції № 2 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проведено перевірку повідомлення та обстежено умови проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . Під час перевірки встановлено, що [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] , 1953 р.н. Житло розміщене на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з двох кімнат, кухні, ванної кімнати, санвузла, загальна площа 5 кв.м. Для дитини створені належні умови для проживання та відпочинку, має окрему кімнату, місце для сну, відпочинку. [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку і отримує пенсію по втраті годувальника на повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Карта для виплат заходиться у гр. [PERSON] . За рахунок виплат по втраті годувальника та своєму доходу (заробітна плата та пенсія) гр. [PERSON] утримує дитину. Відповідно до характеристики наданої адміністрацією Новосілківського ізодемічного ліцею «Ерудит», [PERSON] , [INFO] , є учнем 8-В класу даного закладу, характеризується позитивно, дисциплінований, урівноважений, адекватний у поведінці, із задоволенням допомагає товаришам, бабусі вести домашнє господарство. Мати [PERSON] жодного разу не цікавилась успіхами дитини, не відвідувала батьківських зборів та не спілкувалась з класним керівником. Вихованням дитини займається бабуся, яка приділяє належну увагу вихованню онука, завжди цікавиться його досягненнями та систематично спілкується з педагогами ліцею. [PERSON] написав заяву від 23.04.2021 до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Чабанівської селищної ради про те, що він проживає разом із бабусею - [PERSON] та вона займається його вихованням та забезпеченням. Мати - гр. [PERSON] , не займається його вихованням, матеріально не забезпечує. Наказом служби у справах дітей та сім`ї Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області від 06 квітня 2021 року № 16 неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області. Наказом служби у справах дітей та сім`ї Чабанської селищної ради Фастівського району Київської області від 27 квітня 2021 року № 12 на підставі заяви гр. [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , дитину влаштовано на тимчасове проживання до бабусі - [PERSON] , до вирішення питання надання соціально-правового статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. На запит служби у справах дітей та сім`ї Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області надійшов лист служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради від 27.04.2021 № 01-12-463 про те, що обстеження умов проживання гр. [PERSON] не вдалося провести, оскільки двері ніхто не відчинив. Зовні будинок виглядає занедбаним, на подвір`ї не прибрано. Зі слів сусідів, нічого не змінилося з 27.01.2021 (акт обстеження додається), коли було вилучено дитину. Протягом трьох місяців жодних кроків до покращення умов проживання [PERSON] не було зроблено. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Частиною 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Як передбачено ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Як випливає з Рішення Європейського суду з прав людини справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов`язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. За роз`ясненнями п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 вищевказаної Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідачка не надала жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення її батьківських прав та відсутності її вини у невиконанні своїх обов`язків по догляду та вихованню дитини, тому суд враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дитини, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх батьківських обов`язків. Неявка відповідачки [PERSON] до суду також свідчить про її байдужість до долі дитини. З огляду на наведене, судом було достовірно встановлено, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним вихованням, навчанням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідачки належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись вихованням останньої. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вона має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182, 183 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved