Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

Представник Концерну\~«Міські теплові\~мережі» Шеховцова\~Н.О.,\~яка діє\~на підставі\~довіреності №\~250/20-22\~від 03.12.2021\~року,\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~в якій\~просить суд\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~на користь\~Концерну «Міські\~теплові мережі»\~суму грошової\~заборгованості за\~надану послугу\~з постачання\~теплової енергії\~у розмірі\~38394\~грн.\~02\~коп.\~на розрахунковий\~рахунок №\~ [NUMBER] \~у Філії\~АТ «Укрексімбанк»\~у місті\~Києві,\~МФО 322313,\~ЄДРПОУ 32121458;\~а також\~судові витрати\~у розмірі\~судового збору\~у сумі\~2481\~грн.\~на розрахунковий\~рахунок №\~ [NUMBER] ,\~ПАТ АБ\~«УКРГАЗБАНК»,\~МФО 320478,\~ЄДРПОУ 321214. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги представник\~позивача зазначає,\~що предметом\~діяльності Концерну\~«Міські теплові\~мережі» є\~виробництво теплової\~енергії,\~розподілення теплової\~енергії для\~обігріву житла,\~а також\~побутових потреб\~населення та\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~її збут\~та інше. Представник позивача\~вказує,\~що 02\~жовтня 2021\~року на\~виконання вимог\~Закону,\~на офіційному\~сайті розмістив\~індивідуальні договори\~на послугу\~з постачання\~теплової енергії\~та постачання\~гарячої води.\~Вказані договори\~є публічними\~договорами приєднання\~та вважаються\~укладеними,\~якщо протягом\~30\~днів з\~дня опублікування\~тексту договору\~співвласники багатоквартирного\~будинку не\~прийняли рішення\~про вибір\~моделі договірних\~відносин та\~не уклали\~відповідний договір\~з виконавцем\~комунальної послуги.\~Умови вказаних\~договорів будуть\~застосовуватись до\~співвласників багатоквартирних\~будинків,\~які не\~прийняли рішення\~про модель\~організації договірних\~відносин з\~виконавцем комунальних\~послуг,\~які обрали\~форму індивідуального\~договору та\~до власників\~індивідуальних (садибних)\~житлових будинків.\~На обґрунтування\~поданої позовної\~заяві,\~у позовній\~заяві вказано,\~що [PERSON] \~на праві\~власності належать\~приміщення [ADDRESS] .\~Відповідно до\~вищенаведеного,\~станом на\~01\~листопада 2021\~року Типовий\~Індивідуальний договір\~№ 76205131\~про надання\~послуг з\~постачання теплової\~енергії за\~адресою [ADDRESS] ,\~між позивачем\~та відповідачем\~з 01\~листопада 2021\~року є\~укладеним.\~Фактом приєднання\~споживача до\~умов договору\~є фактом\~отримання послуг.\~У позовній\~заяві вказано,\~що житловий\~будинок [ADDRESS] \~про проспекту\~Соборному оснащений\~приладом комерційного\~обліку теплової\~енергії,\~відповідно обсяг\~спожитої у\~будівлі теплової\~енергії на\~опалення житлових\~та нежитлових\~приміщень визначається\~за показаннями\~вузла комерційного\~обліку.\~Представник позивача\~вказує,\~що на\~виконання п.\~5\~Договору,\~позивач надавав\~послугу з\~постачання теплової\~енергії відповідачу\~в нежитлове\~приміщення,\~яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , а також зазначає, що позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року на загальну суму 38394 грн. 02 коп., яку на сьогоднішній день відповідач не сплатив. Ухвалою Жовтневого районного суд міста Запоріжжя від 23 вересня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.36). У судове засідання представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» Шеховцова Н.О., яка діє на підставі довіреності № 250/20-22 від 03.12.2021 року, не з`явилася, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.44, 92). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.93). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач»; «індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги»; «житлово-комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг». Згідно п. 2) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами». Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг, відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Судом встановлено, що послуги з постачання теплової енергії надавались до нежитлового приміщення № 70, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане приміщення № 70, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна № 3572 від 12 травня 2008 року, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.21-22). Концерн «Міські теплові мережі» у період з листопада 2021 року по липень 2022 року надав послуги до вказаного приміщення на загальну суму 38394 грн. 02 коп., що підтверджується розрахунком основного боргу з договором № 76205131 від 01.11.2021 року. Відповідач за вказаний період жодних оплат за надані послуги не здійснював (а.с.5). Факт надання послуги, також підтверджується Інформацією щодо нарахувань за послуги з постачання теплової енергії з договором № 76205131 споживачу [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.6), а також рахунками за постачання теплової енергії № 76205131 за період з листопада 2021 по липень 2022 року (а.с.67-14) та актами зняття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 року від 30 листопада 2021 року (а.с.16), та за березень 2022 року від 01 квітня 2022 року (а.с.17). Суд зазначає, що система опалення приміщення відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташоване. Тобто, факт наявності теплопостачання в приміщенні відповідача в даному періоді є підтвердженим та доведеним. В зв`язку з тим, що об`єкт надання послуги споживача має спільне з будинком підключення до теплової мережі позивача, то факт отримання теплоносія підтверджується рішеннями про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років (а.с.25), відповідно до яких концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезон у місті Запоріжжі. Рішення про початок та закінчення опалювального сезону у місті Запоріжжі приймає виконавчий комітет Запорізької міської ради. Також суд враховує, що відповідач визнав позовну заяву в повному обсязі та не заперечував щодо її задоволення. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.ст. 610-611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 34 Типового Індивідуального Договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує покладені на нього зобов`язання за договором, в частині своєчасної оплати вартості послуг, визнав заборгованість, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 1240 грн. 50 коп. та повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду у розмірі 1240 грн. 50 коп. Таким чином, у відповідності до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку судового розгляду, суд вважає необхідним повернути позивачу Концерну «Міські теплові мережі» з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ними при пред`явленні позову до суду, а саме: у розмірі 1240 гривень 50 копійок, згідно платіжного доручення № 1929 від 25 січня 2022 року, виданого ПАТ АБ «Укргазбанк», оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Крім того, відповідно до положень п.1) ч.2 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Концерну «Міські теплові мережі» залишок судових витрат у вигляді судового збору за пред`явлення позову до суду, а саме у сумі 1240 гривень 50 копійок, які були понесені позивачем та документально підтверджені відповідним платіжним документом у вигляді платіжного доручення № 1929 від 25 січня 2022 року, виданого ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с.3), та платіжного доручення № 8553 від 15 червня 2021 року, виданого ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с.4), оригінали яких містяться у матеріалах справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved