Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, припинення стягнення аліментів. Просить суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Припинити стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 грудня 2007 року позивач та відповідач уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 283. Від спільного мають сина: [PERSON] [INFO] . Після народження дитини стосунки погіршилися та у 2009 році вони фактично припинили шлюбні відносини, дитина залишилася з матір`ю. На підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2009 року на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 16,5 % всіх видів доходу позивача. З 2018 року відповідач стала їздити за кордон на заробітки до Польщі. Весь 2018 рік вона прожила там, дитина весь цей час проживала у позивача. 24 квітня 2019 року рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився жити з позивачем. Позивач має постійне місце роботи, працює електрослюсарем підземним на ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», має можливість утримувати сина. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи надала заяву про розгляд справи без участі представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, рішення просить винести згідно вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, справа №186/550/19, розірвано шлюб зареєстрований 21 грудня 2007 року, Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №283, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідний актовий запис №09. З копії виконавчого листа від 10 лютого 2009 року виданого у справі №2-371-2009 вбачається, що згідно рішення суду стягнуто аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 16,5 % всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , до досягнення сином повноліття. Відповідно до акту №640 від 19 вересня 2022 року виданого ПП «Команальщик-1» встановлено, що [PERSON] , 1980 року народження, та його син [PERSON] , 2009 року народження, проживали разом за адресою: [ADDRESS] з квітня 2019 року по травень 2022 року. Згідно довідки №3515 про склад сім`ї від 26 серпня 2022 року вбачається до [PERSON] , [PERSON] та їх син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради щодо доцільності проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , вбачається, що за результатами розгляду на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті 10 листопада 2022 року прийнято рішення про доцільність проживання дитини разом з батьком, за адресою [ADDRESS] . Також було встановлено, що на даний час син приживає разом з бабусею за адресою [ADDRESS] . Батько з 09 травня 2022 року перебуває на військовій службі. Під час обстеження умов місця проживання батька встановлено, що у дитини є окрема кімната, спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу та ноутбук. Житлові умови відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Дитина висловлює бажання проживати разом з батьком. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. З урахуванням вказаного, враховуючи насамперед інтереси дитини, який до початку проходження батьком військової служби фактично проживав з ним з 2019 року, в квартирі створено належні умови для проживання та виховання, з метою збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. В частині вирішення позовних вимог щодо припинення стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає разом з дитиною з 2019 року. При цьому позивач, з огляду на принцип обов`язковості судових рішень, також зобов`язаний виконувати рішення суду та сплачувати в примусовому порядку аліменти на користь відповідача. Наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дітей. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Вказана позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року по справі справа № 711/8561/16-ц. Враховуючи викладене суд проходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 16,5 % всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , [INFO] , до досягнення сином повноліття. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved