Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27 грудня 2012 року, актовий запис №235. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в 2012 році вона одружилася з відповідачем. Від подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак після народження дитини їхні відносини погіршились. Вони не могли дійти згоди щодо ведення домашнього господарства, використання спільних коштів, виховання дочки та інших питань. Відповідач почав зловживати алкоголем, пізно приходити додому з роботи, систематично влаштовувати сварки і скандали. Під час таких конфліктів його поведінка стає неадекватною. Відповідач володіє неврівноваженим характером, легко збуджується та не контролює своїх дій. На протязі тривалого часу він вчиняв відносно неї насильницькі дії, які полягають у застосуванні фізичного насильства, погроз та постійних образ. Такі його дії принижували її людську гідність та завдавали шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. Свідком цих подій постійно була їхня малолітня дочка. Така поведінка продовжувалась тривалий час, а тому вона змушена була проживати деякий час у родичів. Окрім того, вона завжди намагалась йти на компроміс та шукала примирення. Однак, відповідач не бажає підтримувати нормальні сімейні відносини. Викладені обставини призвели до повного припинення між ними подружніх відносин. З початку 2022 року вони проживають окремо, не підтримують жодних відносин та не ведуть спільного господарства. Дочка проживає разом із нею. Відповідач вихованням дочки не цікавиться та матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вважає, що за таких обставин їхня сім`я розпалась остаточно і ніякого примирення між ними бути не може. Шлюб між ними носить формальний характер, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої доньки. Просить позов задоволити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, відтак, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи та ухвалення заочного рішення на підставі ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Ст. 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений один із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповдно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2012 року і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 4, 7/. Судом беззаперечно встановлено, що між сторонами тривалий час немає взаєморозуміння, виникали сварки, протягом тривалого часу вони не підтримують сімейних відносин, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони тривалий час не підтримують сімейних відносин, позивачка втратила до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст. 12, 89, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України,

Outcome: approved