Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей, стягнення аліментів на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року розірвано. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 050 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 04 грудня 2019 року і до моменту досягнення дітьми повноліття. Позивач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти, однак з 06 лютого 2020 року розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації за №104 визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Зобов`язано батька дітей [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні матері [PERSON] з дітьми, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дітей. Зобов`язано матір дітей [PERSON] не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дітей. Враховуючи вищевикладене та те, що діти знаходяться на його утриманні, [PERSON] звернувся до суду з метою припинення з нього стягнення аліментів на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9.04.2019 року та стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.03.2020 року і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та третьої особи за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Як встановлено судом, 23 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року розірвано. Від даного шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 050 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 04 грудня 2019 року і до моменту досягнення дітьми повноліття. Позивач вчасно та в повному обсязі сплачує аліменти, однак з 06 лютого 2020 року розпорядженням Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації за №104 визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Зобов`язано батька дітей [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні матері [PERSON] з дітьми, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дітей. Зобов`язано матір дітей [PERSON] не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дітей. Дані обставини, також встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року. Враховуючи вищевикладене та те, що діти знаходяться на його утриманні, [PERSON] звернувся до суду з метою припинення з нього стягнення аліментів на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 9.04.2019 року та стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання неповнолітнього та малолітньої дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.03.2020 року і до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Приписами статті 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати аліментів можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів на підставі судового рішення. Позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів у зв`язку з тим, що діти проживають разом з ним та перебувють на його утримані, а тому, оскільки є підстави, що мають істотне значення щодо стягнення аліментів, тому в цей же час виникає підстава щодо припинення стягнення аліментів з [PERSON] та виникає необхідність стягнення аліментів з відповідача. Як встановлено судом, діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні, що також встановлено в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року та постанові Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки неповнолітні діти проживають з батьком, матір - відповідач по справі зобов`язана надавати матеріальну допомогу на їх утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Стаття 179 СК України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Аналіз наведених законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. На підставі викладеного, стст. 141, 155, 180-183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved