Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У серпні 2022 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом відповідно до якого просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 30.07.2014 року у розмірі 30036,55 грн станом на 11.07.2022. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2014 відповідач звернувся до позивача з метою отримати банківські послуги, у зв`язку з чим підписав заяву б/н. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, з часом ліміт був збільшений до 45 000 грн. Позичальник, отримавши кредитні кошти порушив договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 30036,55 грн станом на 11.07.2022, яка в добровільному порядку не погашається, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 16.08.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзив у якому проти позову заперечив, зазначив, що договір має бути укладений у письмовій формі, не надано доказів того, що позивач ознайомив із саме цими умовами та правилами які вказані на сайті під час підписання заяви. Ставить під сумнів підписання анкети заяви, адже не можливо однозначно встановити повноваження представника позивача який підписав її, також вказує на відсутність прохання на встановлення будь якого кредитного ліміту, видачу кредитної або дебітової карти, відсутня інформація про відкриття рахунку, відсутній номер рахунку. Відповідач також вказує, що надана анкета заява є лише наміром на приєднання до умов та правил, а в матеріалах справи відсутні підтвердження отримання ним кредитних коштів, банком самостійно нараховано та списано за рахунок тіла кредиту 82364,91 грн на які було повторно нараховано відсотки та включено до загальної суми заборгованості за тілом кредиту. Позивачем було надано відповідь на відзив у якому представник пояснила, що відповідно до законодавства якщо сторони домовились укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма не передбачалася, Правила та Умови розміщені на сайті банку є публічною офертою, у заяві яку відповідач підписав було зазначено, що він ознайомився з правилами та умовами надання банківських послуг, у тому числі, що розміщені на сайті банку, окрім цього зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заяві про приєднання. Відповідачу відкрито картковий рахунок № [NUMBER] ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач. Позивач звертає увагу, що відповідач користувався вказаним кредитом сплачував кошти для його погашення, а отже знав про умови та правила кредитування. Відповідач не ставив питання про визнання правочину недійсним, а отже відсутні підстави для встановлення обставин хто саме підписував договір. З матеріалів справи не вбачається та відповідач не довів відсутність заборгованості. Позивач також зазначає, що порядок погашення заборгованості передбачений умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, зазначивши, що позивачем не надано жодного документального доказу про укладення кредитного договору. Вважає, що суми, які відповідач погашав, мали б іти на погашення суми тіла кредиту, а не комісій та відсотків, також зазначає, що позивач порушив обов`язковий досудовий порядок не повідомивши та не направивши до відповідача письмову претензію. Позивач 24.10.2022 надав пояснення яким повторно спростовував відзив та заперечення на відповідь на відзим з підстав зазначених у позові та відповіді на відзив. Судом встановлено, 30.07.2014 року [PERSON] підписав Анкету Заяву для приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку згідно якої погодився з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він підтвердив, що ознайомлений з банківським договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг згодний отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту www.pb.ua. Також зобов`язався виконати вимоги умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися із їх змінами на сайті Приватбанку www.pb.ua. (а.с. 33). Наданим розрахунком заборгованості за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором б/н від 30.07.2014 року у сумі 30036,55 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту, погашено заборгованості за поточним рахунком 102575,68 грн, погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту 4955,09 грн, погашено заборгованості по нарахованих відсотках 307,79 грн, погашено заборгованість по прострочених відсотках 8754,67 грн.(розрахунок а.с. 6-18). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н) від 30.07.2014 встановлено кредитний ліміт 9600 грн, картковий рахунок № [NUMBER] , 06.04.2017 збільшено кредитний ліміт до 45000 грн (довідка а.с.31). Згідно виписки за договором [PERSON] користувався надани кредитом зокрема розраховувався за послуги та товари, здійснював перекази коштів (виписка а.с. 19-30). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як убачається із матеріалів справи, зокрема із анкети-заяви позичальника від 30.07.2014 року в ній відсутні його умови щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). За таких обставин, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, відповідальності за прострочене зобов`язання, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на те що, з наданого розрахунку заборгованості слідує, що за рахунок тіла кредиту погашалися нараховані відсотки (розмір яких сторонами не узгоджувався) і тим самим збільшувалося тіло кредиту. За даними розрахунку за рахунок тіла кредиту були погашені відсотки в сумі 8754,67 грн та 307,79 грн, відповідно і тіло кредиту збільшилося на цю суму з огляду на це з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20974,09 грн (30036,55 грн 9062,46 грн). Суд спростовує заперечення відповідача про те, що він не укладав кредитний договір оскільки відповідач не оспорював вказаний договір, також слід зазначити, що сторони домовилися укласти договір у певній формі, тому він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, суд звертає увагу на те, що відповідно до наданої виписки та розрахунку заборгованості [PERSON] користувався наданими коштами, розраховувався ними та погашав заборгованість тому суд відхиляє пояснення відповідача. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1732,45 грн пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial