Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

Представник позивача звернулась до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення старшим сином повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати понесені нею при поданні позову до суду, а саме 2000 (дві тисячі) гривень, які вона сплатила адвокату за складання позову та ведення справи у суді. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою, та знаходяться на її утриманні. Добровільно батько дітей не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило. \~ \~ В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, представник позивача адвокат- Шевчук-Філімон Н.М. надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Сторони перебували у шлюбі, який був розірваний 05 квітня 2022 року, що підтверджується копією рішення /а.с. 7-9/. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження /а.с. 10, 12/. Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 14/, малолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , мешкають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з матеріалів справи, даних про наявність захворювань та інших неповнолітніх дітей у відповідача суду не надано. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 гривень, щомісячно на кожну дитину починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 992,40 гривень. Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з частинами 1-4\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, на підтвердження понесених позивачкою витрат на правову допомогу до матеріалів справи позивачем долучено Ордер про надання правничої (правової) допомоги в цивільній справі від 20.07.2022 року, розрахункова квитанція від 20.07.2022 року, згідно якого встановлено, що: витрати на правничу допомогу становлять 2000 гривень /а.с. 16/. Таким чином, слід задовольнити позивачці вимогу у стягненні з відповідача судових витрат на правничу допомогу. \~ \~

Outcome: approved