Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та скасування акту нещасного випадку за\~ формою Н-1/НП до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він тривалий час знаходився у трудових відносинах з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля та при виконанні робіт 22 лютого 2022 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого було завдано ушкодження його здоров`ю, а саме тілесне ушкодження у шийно-грудному відділі хребта. У зв`язку із цим позивач зазнав погіршення свого здоров`я, через що звернувся до відповідного медичного закладу, який встановив діагноз: перелом остистого відростку першого грудного хребця. У свою чергу на підприємство відповідача склало акт про розслідування нещасного випадку за формою Н-1/НП від 11 березня 2022 року, в якому вказано, що зазначена травма була отримана позивачем не на виробництві. Проте позивач вважає, що наявні всі докази, які підтверджують зворотне, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 11 квітня 2022 року провадження у справі було відкрито та призначено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторони у судове засідання з`явилися. Позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач та третя особа заперечували проти задоволення позову, вказавши, що жодних доказів на підтвердження того, що вказаний нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, позивач не зазначив та суду не надав. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач тривалий час працював у відповідача, про що свідчать матеріали справи. У березні 2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою про необхідність створення комісії з розслідування вказаного нещасного випадку, який з ним стався 22.02.2022р. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22.02.2022, під час виконання робіт, на нього впав шматок породи, удар був по війно-грудному відділу хребта, позивач відчув біль, у нього з`явилось розсічення шкіри та гематома. Не зважаючи на біль, позивач допрацював зміну та поїхав додому. На наступний день він звернувся до лікарні. Зі слів позивача про травму знали гірничий майстер [PERSON] та [PERSON] . Позивачем надано медичну документацію, з якої вбачається, що він 23.02.2022 дійсно звернувся до лікарні КНП «ПЛІЛ» ПМР з діагнозом перелом остистого відростку грудного хребця. Також в матеріалах справи містяться й інші медичні документи, які свідчать про те, що у позивача було діагностовано перелом основи остистого відростку з незначним зміщенням відламків (без заходу на корені дужок). Згідно копії наказу виробничого структурного підрозділу відповідача від 04 березня 2022 року, було призначено комісію з розслідування цього нещасного випадку. Відповідно копії протоколу опитування свідків та інших осіб по заяві позивача від 11 березня 2022 року, позивач підтвердив зазначені ним раніше пояснення про обставини отримання ним нещасного випадку, а також вказав, що свідком зазначеного був [PERSON] . Також зазначив, що розповідав про отриману ним травму під час виконання робіт 22 лютого 2022 року гірничому майстру [PERSON] після зміни, останній при огляді вказаного тілесного ушкодження позивача вказав, що воно незначне. Проте, вказані свідки, на його думку, все заперечують, оскільки працівники підприємства відповідача якимось чином їх залякали та змусили заперечувати всі факти. У свою чергу згідно копії вказаного вище протоколу, [PERSON] не підтвердив зазначені позивачем у вказаному протоколі показання та пояснення, вказавши, що за час зміни та після її закінчення позивач не звертався до нього з жодними наріканнями щодо нещасного випадку. Вказане зазначив і [PERSON] при його опитуванні в ході розслідування нещасного випадку, також вказав, що жодних тілесних ушкоджень позивач йому не показував. Обидва зазначили, що жодного тиску чи залякування з боку підприємства відповідача на них не здійснювалося. При допиті [PERSON] в якості свідка у судовому засіданні не підтвердив зазначені позивачем показання та пояснення, викладені у позові та зазначені під час судового засідання, вказавши, що за час зміни та після її закінчення позивач не звертався до нього з жодними наріканнями щодо нещасного випадку та погіршення самопочуття. Підтвердив відсутність тиску чи залякування з боку підприємства відповідача при дачі показань. Суд також звертає увагу, що згідно копії лікарняних листів з 23.02.2022 року по 07.04.2022 року позивач був тимчасово непрацездатним внаслідок захворювання або травми, що не пов`язані з нещасним випадком на виробництві. Згідно кардинальних правил по підприємству, які є додатком до колективного договору, до кардинальних правил відноситься наступне порушення: 2.6. Приховування виробничих травм. Позивач зазначив, що він не звертався 22.02.2022 з повідомленням про отримання травми та не звертався за медичною допомогою в той же день. Згідно п. 7.1 акта розслідування нещасного випадку від 03 березня 2022 року, комісія прийшла до висновку, що вказаний нещасний випадок не можна вважати таким, що пов`язаний з виробництвом. Окрім цього, комісією не встановлено фактів жодних виробничих порушень з боку підприємства відповідача під час здійснення позивачем його трудових обов`язків до моменту травмування. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України визначає, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі статтею 171 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Відповідно до п.3 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. Відповідно до п.4,6,9 вказаного Порядку, потерпілий або працівник, який виявив нещасний випадок, гостре професійне захворювання (отруєння), чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні вжити всіх можливих заходів, необхідних для надання допомоги потерпілому та негайно повідомити про нещасний випадок безпосередньому керівникові робіт, службі охорони праці підприємства (установи, організації) або іншій уповноваженій особі підприємства (установи, організації). Заклад охорони здоров`я зобов`язаний невідкладно передати з використанням засобів зв`язку (факс, телефонограма, електронна пошта) та протягом доби на паперовому носії екстрене повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) на виробництві (у разі можливості з висновком про ступінь тяжкості травм) за формою згідно з додатком 1: підприємству (установі, організації), де працює потерпілий або на якому він виконував роботу; територіальному органові Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); робочому органові виконавчої дирекції Фонду соціального страхування за місцем настання нещасного випадку (далі - робочий орган Фонду). Розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, згідно усіх наданих позивачем доказів по справі, свідченням свідка [PERSON] , а також запереченням, викладених відповідачем у відзиві на позов, суд не прийшов до висновку про те, що вказаний нещасний випадок пов`язаний з виробництвом. Жодних інших належних доказів на підтвердження зазначеного позивачем не зазначено та суду не надано. Окрім цього, суд наголошує на тому, що підприємством відповідача під час здійснення розслідування вказаного нещасного випадку не порушено порядку проведення останнього, також не виявлено фактів жодних виробничих порушень з боку підприємства відповідача під час здійснення позивачем його трудових обов`язків до моменту травмування. Доводи позивача про начебто незначний проміжок часу між травмою та зверненням до лікарні, що на його думку виключає можливість отримання травми в іншому ніж підприємство місці, суд вважає необґрунтованими та такими що є його власною суб`єктивною думкою, яка не ґрунтується на об`єктивних обставинах. В період з вказаного позивачем часу отримання травми, тобто з 19 години 22.02.2022 та до 11:40 23.02.2022 року, тобто до часу звернення позивача до лікарні, пройшов великий проміжок часу за який позивач встиг доїхати до дому, переночувати та наступного дня звернутись до лікарні. Отже, у суду є обґрунтовані сумніви вважати, що позивач міг отримати травму поза межами підприємства. Жодних належних і допустимих доказів, які б могли свідчити про отримання позивачем травми на підприємстві ним не надано суду. Позивач відмовився від свого клопотання щодо проведення медичної експертизи. За таких обставин, враховуючи те, що позивачем не доведено факту отримання травми під час виконання робіт на підприємстві, взявши до уваги викладені по справі обставини, надані на їх підтвердження докази та зазначені норми чинного законодавства, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю з боку позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed