Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-03 00:00:00

У червні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків і просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 40\~431,81 грн., оплату за послуги експерта 6\~500 грн., витрати на оплату послуг адвоката 15\~000 грн., моральну шкоду у розмірі 50\~000 грн., витрати по справі 992,40 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 31 жовтня 2021 року о 13.00 [PERSON] в районі будинку №90-а по вул. Мохова у м. Дніпро керував автотранспортним засобом «ГАЗ» 330202-414, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю «РАМ 1500», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта автотехнічного дослідження, вартість відновлювальних робіт автомобіля «РАМ 1500» складає 220\~260, 24 грн. Відповідно до полісу №АР/1339385 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, виплата за шкоду складає 130\~000 грн. і 02.06.2022 ТДВ «СК КРЕДО» здійснила виплату у сумі 127\~400,00 грн. за страховим полісом. З урахуванням висновку експерта авто-товарознавчого дослідження, вартість відновлювальних робіт зросла на 40\~431,81 грн. Крім того, позивач поніс витрати на оплату послуг експерта та правову допомогу. Відповідачем спричинена йому моральна шкода, яку він оцінює в 50\~000 грн. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2022 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків, була залишена без руху для усунення недоліків. 06.07.2022 недоліки позовної заяви усунено. 07.07.2022 в порядку вимог ч.6 ст. 187 ЦПК Українинаправлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 05.09.2022\~Департаментом адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради надано\~відповідь в\~порядку ч.6\~ст.187\~ЦПК України. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач був належним чином повідомлений, отримав копію позовної заяви з додатками особисто в приміщенні суду 26.09.2022, про що свідчить його підпис на а.с.99. Клопотань та відзиву на позов відповідачем до суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 жовтня 2021 року о 13.00 в районі будинку №90-а по вул. Мохова у м.Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода між учасниками дорожнього руху - [PERSON] , який керував автотранспортним засобом «ГАЗ» 330202-414, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та [PERSON] , який керував автомобілем «РАМ 1500», державний номер [NUMBER] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за порушення вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю «РАМ 1500» під керуванням [PERSON] (а.с.6-7). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, які зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 17.11.2021 (а.с.21). Відповідно до висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №384/21А складено 29 листопада 2021 року, матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «РАМ 1500» складає 220\~260, 24 грн. (а.с.8-20) Відповідно до висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №384/21А складено 21 травня 2022 року, матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля «РАМ 1500» складає 260\~692,14 грн. (а.с.42-54). Відповідно до полісу №АР/1339385 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, виплата за шкоду складає 130\~000 грн. 02.06.2022 ТДВ «СК КРЕДО» здійснила виплату [PERSON] у сумі 127\~400,00 за страховим полісом. (а.с.81). Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідачем сума збитків не оспорена, а тому позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача 40\~431,81 грн. підлягають до задоволення. За змістом ст. 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.\~Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов`язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Взагалі сама участь у ДТП, пошкодження майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Суд вважає, що позивач не надав суду докази щодо суми моральної шкоди, яку він визначив у 50\~000 грн., а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до положень ч.ч.1, 3\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання розподілу судових витрат, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на судовий збір в розмірі 992,40 грн. та витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 6500 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 15\~000 грн., суд вважає ці вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом норм\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу, позивачем надано квитанцію (дублікат) від 21.06.2021 про переказ грошових коштів від імені [PERSON] на суму 15\~000 грн. на ім`я [PERSON] за призначенням: оплата послуг адвоката по договору б/н. (а.с.82). При цьому суд враховує висновки викладені\~Верховним Судом у постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19\~з приводу того, якщо розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, визначення розміру витрат не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Крім того, судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2\~статті 137 ЦПК України). Проте, в матеріали справи не надано договір про надання правової допомоги укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Бартош-Стрельниковою Т.Г., а тому встановити чи є 15000 грн. гонораром, погодженим сторонами у договорі, чи це витрати на правову допомогу, не є можливим.

Outcome: partial