Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-25 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулися до суду з указаним позовом, просять стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.10.2018 у розмірі 25956,23 грн., а також судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті. 18 жовтня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank», за яким останньому відкрито кредитний рахунок з встановленим кредитним лімітом на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту, які викладені на банківському сайті https://www.monobank.ua/terms, складає між ним та АТ «Універсал банк» Договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором, проте останній неналежним чином виконував грошові зобов`язання за кредитним договором. Станом на 15 березня 2021 року заборгованість відповідача за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 18.10.2018 становить - 25956,23 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 25956,23 грн., заборгованості за пенею та комісією - 0,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк представник відповідача Олійник С. надіслав свій відзив на позов, в якому позовні вимоги Банку визнав частково. Просив стягнути з [PERSON] на користь Банку 15000 грн. В решті позовних вимог просив відмовити. Просив стягнути з відповідача судовий збір в пропорційному розмірі в сумі 1312,06 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідач визнає факт підписання 18.10.2018 анкети-заяви про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку із встановленням кредитного ліміту, а також відкриття такого рахунку із встановленням кредитного ліміту у розмірі 15000 грн. Разом з тим, при підписанні заяви жодних Умов і Тарифів, про які зазначає позивач, відповідач не отримував та такі докази матеріали справи не містять. Також відповідач визнає факт користування вказаними коштами в межах суми 15000 грн. (тіло кредиту). Водночас, в решті суми заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Анкета-заява позичальника, підписана між сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка там також не зазначена. Ця заява - анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Відповідачу було відкрито поточний рахунок і встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн., що підтверджує і сам позивач у позовній заяві. Відповідач повністю не погоджується із наданим позивачем розрахунком. Представник позивача АТ «Універсал Банк» подав до суду відповідь на відзив від 13.12.2021. Вказує, що відповідач звернувся до банку із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Належні, допустимі докази ознайомлення клієнта із Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, завірені належним чином документи, що підтверджували б факт отримання платіжної картки, яка була надана АТ «Універсал Банк» клієнту та завірені належним чином документи, які підтверджують факт видачі та отримання клієнтом грошових коштів відповідно до умов анкети-заяви, є сама підписана анкета-заява після процедури ознайомлення з якою та особистого підписання, що підтверджує факт прийняття умов і правил банку, особі видається платіжна картка, відкривається картковий рахунок. Відповідно до положень Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг передбачено, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого відповідач підтверджує та зобов`язується виконувати його умови. Крім цього, відповідач чітко підтвердив, що підписанням цього договору останній підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, які останньому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач не міг не знати про наявність заборгованості та про використання ним не власних, а кредитних коштів. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотання щодо розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від позивача чи відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Судом установлено, що жовтні 2017 року АТ «Універсал банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 18.10.2018 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.10.2018. На підстав укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Після підписання заяви [PERSON] взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Не дивлячись на взяті на себе зобов`язання, [PERSON] не дотримувався умов та правил, а саме не здійснював повернення кредиту та відсотків за користування кредитом у терміни та на умовах визначених умовами та правилами та тарифами. На думку представника позивача, у зв`язку з порушенням умов Договору про надання банківських послуг від 18.10.2018 року, зі сторони [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» виникла заборгованість в розмірі 25956,23 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) і станом на день подання позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання обов`язків за Договором про надання банківських послуг чим порушує права банку. Згідно Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.10.2018 року [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановлено кредитний ліміт на суму вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених умов. Згідно частини 6 анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 18.10.2018 [PERSON] просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/ електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З наданого АТ «Універсал Банк» випискою Руху коштів по картці заборгованість у [PERSON] станом на 15.03.2021 року складає 25956,23 грн. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зіст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Із положень ч. 1ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч. 1, 2ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. АТ «Універсал Банк» обґрунтувало свої вимоги письмовими доказами: анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, довідкою про рух коштів по картці від 10.12.2021 року. Водночас, Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 18.10.2018 року не містить умов щодо розміру кредиту (ліміту кредитування), а також розміру, підстав і порядку нарахування процентів. Так, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) і витяг із Додатків. Тарифи. визначають, у тому числі пільговий період користування кредитними коштами, розмір обов`язкового щомісячного платежу, розмір і порядок нарахування процентів, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, однак, указані документи не підписані [PERSON] , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 18.10.2018 року. За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір наданого кредиту, підстави та розміру нарахування процентів, надані банком Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) і витяг із Додатків. Тарифи. не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки зазначені документи достовірно не підтверджують істотні умови такого договору. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином, АТ «Універсал Банк» не доведено укладення з [PERSON] договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов кредитного договору, то наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Нарахування відсотків за використання кредитного ліміту та штрафів за прострочення кредиту і порушення грошового зобов`язання є безпідставним, оскільки суперечить правовій позиції висловленій Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року в цивільній справі № 342/180/17. Так, відповідно до матеріалів справи та не заперечується самим Відповідачем, [PERSON] не повернув Банку тіло кредиту у розмірі 15000 грн. Враховуючи вищевикладене, станом на 15.03.2021 року, борг [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 15000 грн. і саме ця сума підлягає стягненню. Підстави для стягнення решти заборгованості в сумі 10956,23 грн. відсутні, оскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви-анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення про стягнення з відповідача 15 000 грн. заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині позову слід відмовити. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування судових витрат у вигляді судового збору та витрат за надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача на підтвердження надання йому правничої допомоги на суму 3 000,00 грн., надано договір про надання правової допомоги № 01-11/10 від 24 жовтня 2021 року, квитанцію від 24.10.2021 на суму 1000 грн., квитанцію від 16.11.2021 на суму 2000 грн. детальний опис робіт (наданих послуг), ордер про зайняття адвокатською діяльністю. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Встановлено, що при зверненні до суду позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 99 682, 43 грн., при цьому судом позовні вимоги банку задоволено частково та стягнуто заборгованість у розмірі 72 750, 67 грн. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 1733,68 грн. пропорційно задоволеним та відхиленим позовним вимогам. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати у вигляді судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (57,78 %), що становить 1311,82 грн.

Outcome: partial