Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 08.10.2018 року на підставі договору дарування позивачка набула у власність частину будинковолодіння, що належала батьку. 19.06.2019 між співвласниками житлового будинку [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про поділ майна, де пунктом 1.4 Договору визначено, що поділ будинку між сторонами здійснюється за їхньою згодою на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.06.2019 №3073, виданого КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації». Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 у справі №570/2348/20 визнано недійсним п.1.4.2 Договору про поділ майна в натурі від 19.06.2019 року. На сьогодні співвідношення площ приміщень [PERSON] та [PERSON] складають 37,6 м2 до 60,6 м2, що відповідно у процентному співвідношенні є 38,28% до 61,72%. Підводячи підсумок, правові підстави для розірвання Договору про\~поділ майна\~є:\~порушення умов\~Договору зі\~сторони [PERSON] \~щодо позбавлення\~позивачки права\~на приміщення\~площею 7\~м2,\~на що\~розраховувала при\~його укладенні,\~чим змінено\~співмірність майнових\~інтересів сторін\~Договору;\~на момент\~укладення Договору\~існували обставини,\~які встановлені\~постановою Рівненського\~апеляційного суду\~від 21\~липня 2022\~року,\~які не\~потребують доведенню,\~а саме:\~некоректний висновок\~щодо технічної\~можливості поділу\~об`єкта нерухомого\~майна від\~13\~червня 2019\~року №3073,\~виданого КП\~«Рівненське обласне\~бюро технічної\~інвентаризації» та\~складений без\~врахування належності\~прав власності\~земельних ділянок,\~який був\~однією із\~підстав укладення\~Договору;\~дії нотаріуса,\~який склав\~умови Договору,\~без дотримання\~норм Земельного\~Кодексу та\~передчасне \~прийняте ним\~рішення про\~затвердження умов\~згаданого Договору. Неможливість привести Договір у відповідність з урахуванням балансу майнових інтересів сторін у зв`язку із істотними змінами його умов та наявних істотних обставин, які були виявлені після укладення Договору, є підставою звернення до суду із відповідною позовною заявою. За наведеного позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати Договір про поділ майна житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , укладений 19 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі №656; судові витрати покласти на відповідачку. Представник відповідачки подав суду відзив. Зазначає, що позов не визнають з наступних підстав. Щодо твердження позивачки, що у зв`язку з постановою Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 року у справі № 570/2348/20 співвідношення площ приміщень позивачки та відповідачки складають 38,28% та 61,72% відповідно, то зазначають, що такий висновок є хибним. Щодо твердження про «цілеспрямоване заволодіння більшою частиною будинку» то вважають, що воно не відповідає дійсності, адже заволодіння майном є кримінальним правопорушенням. Щодо твердження про те, що у 2008 році [PERSON] діяла недобросовісно по відношенню до іншого співвласника майна, здійснила приватизацію земельної ділянки на своє ім`я, ввівши іншого в оману зазначають, що якщо відповідачка вбачала у діях позивачки порушення, то необхідним кроком було б звернення до суду; проте ні відповідачка, ні попередній власник майна до суду не зверталися. Відповідачкою не вчинялося ніяких дій, спрямованих на невиконання зобов`язання чи неналежне виконання умов договору. Проте, як вбачається з самого тексту позову, після виявлення змін обставин договору позивачка не вчиняла абсолютно ніяких дій для усунення цих обставин, а саме, дій щодо виправлення некоректного висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Більше того, позивачка жодного разу не звернулася до відповідачки з пропозицією вчинення таких дій чи з пропозицією зміни договору, натомість одразу звернулася до суду. Беручи до уваги, що зміст статті 652 ЦК України передбачає одночасне існування чотирьох обставин, за якими договір може бути розірваним за рішенням суду, та те, що наявність усіх обставин позивачкою не наведено, вважає, що позов не підлягає до задоволення. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки позов підтримав з підстав, що у ньому викладені. Відповідачка позов не визнала та пояснила, що позивачка з нею не спілкується. Вона жодного разу не звернулася з пропозицією вчинення дій щодо приведення договору у відповідність чи з пропозицією зміни договору. Навпаки, відповідачка бажала виправити ситуацію, що склалася, але позивачка не бажає з нею спілкуватися. Тому просить суд відмовити у позові. Представник відповідачки позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2019 року між співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про поділ майна, який був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі №656. Пунктом 1.4 Договору визначено, що поділ будинку між сторонами здійснюється за їхньою згодою на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.06.2019 №3073, виданого комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації». Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 у справі №570/2348/20 визнано недійсним п.1.4.2 Договору про поділ майна. Позивачка зазначає, що у зв`язку з рішенням Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 у справі №570/2348/20 співвідношення площ приміщень [PERSON] та [PERSON] змінилося, і наразі вони не є по 1/2 частини. Окрім того, позивачка була введена в оману при укладенні договору. Проте за результатами розгляду справи суд дійшов наступних висновків. Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання умови з порушенням, тобто неналежне виконання стороною своїх обов`язків за договором (ст. 610 Цивільного кодексу України). При цьому, вирішуючи питання про оцінку суттєвості порушення, слід встановити: наявність істотного порушення договору і шкоди, заподіяної цим порушенням іншою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі. Але відповідачкою не вчинялося ніяких дій, спрямованих на невиконання зобов`язання чи неналежне виконання умов договору, тобто з боку відповідачки відсутнє порушення умов договору. В обґрунтування правової позиції позивачка покликається також на положення ст. 652\~Цивільного кодексу\~України.\~За положеннями\~цієї статті,\~у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.\~Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Так, при укладенні договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Надалі, як вбачається з самого тексту позову та пояснень представника позивачки, з пояснень відповідачки та її представника, після виявлення змін обставин договору позивачка не вчиняла абсолютно ніяких дій для усунення цих обставин, а саме: дій, спрямованих на виправлення некоректного висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Позивачка жодного разу не звернулася до відповідачки з пропозицією вчинення таких дій чи з пропозицією зміни договору. Тобто не був дотриманий наступний пункт ст. 652 ЦК України. Беручи до уваги, що зміст статті 652 ЦК України передбачає одночасне існування чотирьох обставин, за якими договір може бути розірваним за рішенням суду, та те, що існування цих обставини позивачкою не було доведено, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. У разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивачку (ст. 141 ЦПК України). Тому у суду немає підстав для того, щоб стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені нею судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed