Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-08 00:00:00

У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, згідно якої просить встановити порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями та господарськими спорудами. Позов вмотивований тим, що згідно договорів дарування від 04 березня 1994 року та 27 січня 2016 року позивач є власником 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Також йому на праві власності належить 1/3 частина земельної ділянки на якій розташований вказаний будинок. Інша частина житлового будинку, а саме 1/3 частина перебуває у власності відповідача по справі [PERSON] . Вказаний житловий будинок має два відокремлені входи, але в користуванні позивача знаходиться тільки веранда та одна житлова кімната розміром 17,3 кв.м згідно технічного паспорту будинку. Іншими приміщеннями в будинку користується відповідач по справі [PERSON] хоч у власності у нього знаходиться тільки 1/3 частина житлового будинку. Позич неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно виділити йому в користування кімнату площею 8.0 кв.м. так як йому належить більша частина будинку, але останній відмовився. Крім цього на земельній ділянці розташовані надвірні будівлі та господарські споруди. Відповідач по справі [PERSON] також перешкоджає в повному обсягу користуватися господарськими спорудами та надвірними будівлями. На його прохання останній не реагує та всіляко чинить перешкоди у користуванні. А тому і звертається до суду з вказаним позовом та просить суд встановити порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у користування позивача виділити веранду площею 6,8 кв.м. (А-І), житлову кімнату площею 17,3 кв.м., житлову кімнату площею 8,0 кв.м., погріб (Д), хвіртка (9), огорожа (10); у користуванні [PERSON] залишити ганок (А-3), веранду площею 9,7 кв. м. (А-2), житлову кімнату площею 6,8 кв.м., житлову кімнату площею 9,0 кв.м., погріб (В), убиральня (Е), колонка (К), огорожа (8). Сарай-гараж (Б) залишити в загальному користуванні. Ухвалою судді від 27 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2022 року, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки запропоновані позивачем варіанти призведуть до руйнування будинку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27 січня 2016 року [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) уклали договір дарування 1/3 частки житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Дідок С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 53, відповідно до умов якого [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6). 04 березня 1994 року [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдаровуваний) уклали договір дарування 1/3 частки житлового будинку, посвідчений Гнідинською сільською радою та зареєстрований в реєстрі за № 665, відповідно до умов якого [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] (а.с.7-8). 15 травня 2014 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: 1/3 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Площа 0,2243 га. Вид спільної власності: спільна часткова (а.с.9). Згідно довідки виконавчого комітету Гнідинської сільської ради вих. №02-31/1257 від 06 липня 2021 року [PERSON] та відповідач є співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] . Позивачу належить 2/3 частки, а [PERSON] - 1/3 частка в цьому об`єкті нерухомого майна. (а.с.10). [PERSON] звернувся до Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» із заявою про проведення технічної інвентаризації будинку за адресою: [ADDRESS] . На підставі заяви [PERSON] 27 травня 2021 року був виготовлений технічний паспорт (а.с.11-15). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2021 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком відмовлено. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. 09.11.2022 року в судовому засіданні головуючим було роз`яснено учасникам процесу право на призначення судової будівельно-технічної експертизи, однак ним вони не скористалися. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України не надав суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження варіантів встановлення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та господарськими спорудами. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи - у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed