Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-20 00:00:00

[PERSON] , за участю\~заінтересованої особи\~ Ковельського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Ковельському\~районі Волинської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Львів) звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Необхідність встановлення даного факту мотивовано тим, що [PERSON] , є чоловіком [PERSON] , з якою заявник спільно проживав до 10 березня 2022 року в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заявник вказує, що 10 березня 2022 року, під час обстрілу м. Маріуполя з боку російських військ та потрапляння снаряду в будинок заявника, осколками було завдано смертельних поранень [PERSON] , від яких остання померла на подвір`ї їх спільного будинку. У зв`язку із постійними обстрілами, тіло дружини було поховано заявником в дворі будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після чого заявник евакуювався у безпечне місце та переїхав на проживання до м. Ковеля Волинської області. Пізніше, як зазначає заявник, було проведено ексгумацію тіла [PERSON] , та окупаційною владою видано лікарське свідоцтво із заключенням, що [PERSON] , померла [INFO] за місцем свого проживання, у зв`язку з отриманими вибуховими травмами, отриманими в результаті бойових дій від вибухів та уламків. На підставі вказаного лікарського свідоцтва, окупаційною владою було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Заявник звертався до Ковельського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для отримання свідоцтва про смерть дружини, проте отримав відмову, з огляду на те, що надані документи, що були видані окупаційною владою в м. Маріуполі, не є підставою для державної реєстрації смерті особи. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка народилась в с. Бережці Любомльського району Волинської області та померла [INFO] в м. Маріуполь, Донецької області у віці 58 років. На час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] , у судове засідання для розгляду поданої заяви не з`явився. Представник заінтересованої особи Ковельського відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Ковельському районі\~Волинської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Львів) в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності заявника та представника заінтересованої особи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підставна і підлягає задоволенню з наступних підстав. 28 серпня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Відділом загсу Ковельського міськвиконкому Волинської області від 28 серпня 1982 року. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 11 червня 1999 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] (місце народження: Волинська область, Любомльський район, с. Бережці), остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На підставі довідки від 11 квітня 2022 року № 755-5000954441 про взяття [PERSON] , на облік внутрішньо переміщеної особи, судом встановлено, що адресою реєстрації останнього є: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, для доведення факту смерті [PERSON] , [INFO] , заявником було надано документ під назвою «свідоцтво про смерть», видане від 03 серпня 2022 року на непідконтрольній (окупованій) території України, незаконним органом влади, відповідно до якого [PERSON] померла [INFO] , у віці 58 років. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України\~передбачено, що, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України,\~заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що заявник та його дружина, станом на 10 березня 2022 року проживали на території м. Маріуполя, Маріупольська міська територіальна громада, що згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року» від 25 квітня 2022 № 75 (починаючи з редакції від 25 квітня 2022 року), внесена до відповідного переліку. Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Оскільки свідоцтво про смерть, долучене до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, вказане свідоцтво не вважається документом, виданим уповноваженим державним органом України, проте може підтвердити факт смерті особи на відповідній території України. За приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою та рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Крім цього, відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану проводить відповідний запис на підставі рішення суду. Беручу до уваги, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті його дружини [PERSON] , в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України, оскільки [PERSON] , померла на території, яка є тимчасово окупованою, після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] в м. Маріуполі у віці 58 роки, який знайшов підтвердження в суді. Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України,\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. У зв`язку із вказаним, рішення у даній справі підлягає до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved