Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-06 00:00:00

01.08.2022 року позивачка, будучі внутрішньо переміщеною особою, у порядку ч.2 ст.28 ЦПК України (як особа, на утриманні якої є малолітня дитина) звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 08 червня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №360) у зв`язку із наявністю у сторін спільної малолітньої дитини: доньки - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу [PERSON] зазначила втрату сторонами по справі почуття любові та поваги один до одного, намагання влаштувати своє особисте життя, не можливість проживання спільно з відповідачем. Ухвалою судді від 11 серпня 2022 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження, справу було призначено до судового розгляду на 08 вересня 2022 року з повідомленням сторін (а.с.15). Разом із позовною заявою 01.08.2022 року позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтриманні позовних вимог та вирішення питання судових витрат шляхом їх стягнення з відповідача по справі(а.с.3). У самій позовній заяві позивачка надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.2). У судове засідання 10.10.2022 року позивачка не прибула. Відповідач у судове засідання прибув та надав заяву, в якій просив надати йому час для примирення з позивачкою, у зв`язку з чим судове засідання відкласти (а.с.24). Саме судове засідання 10.10.2022 року не відбулося через знеструмлення будівлі суду, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 07.11.2022 року (а.с.25-26). Сторони у судове засідання 07.11.2022 року не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.29-32), причини неявки суду не повідомили, що, враховуючи позицію позивачки та те, що відповідач був належним чином проінформований про наявність справи у суді та висловив свою позицію, яка станом на 07.11.2022 року не була реалізована, дозволяє суду розглянути справу по суті. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Підстав для заочного розгляду справи суд не вбачає через обізнаність відповідача про наявність справи у суді та намагання вирішити спір у позасудовому порядку до моменту постановлення остаточного судового рішення. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 08.06.2012 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №360), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 08.06.2012 року (а.с.6) Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №989 від 17.12.2013 року)(а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивачки по справі. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Щодо стягнення з відповідача заявлених позивачкою судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 992,40 грн., суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в даній справі з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі зазначеного та

Outcome: approved