Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позивач обґрунтовує позов тим, що він з 05.08.2018 з відповідачкою зареєстрували шлюб у Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні. Спільне життя у подружжя не склалося, між ними виникали часті непорозуміння. Позивач проживає разом з малолітнім сином, піклується про нього, займається його вихованням, просить суд місце проживання сина визначити з ним. У судове засідання, призначене на 11 листопада 2022 року, позивач не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Раніше в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] не опікується дитиною, після розставання залишила дитину проживати разом з ним. Зараз син мешкає разом з ним та його батьками, які допомагають йому в вихованні дитини. Враховуючи, що в них з відповідачкою іноді виникають суперечки щодо місця проживання сина, хоче запобігти в подальшому бажанню матері забрати дитину собі. У судове засідання, призначене на 11 листопада 2022 року, відповідачка не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Раніше в судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти проживання сина разом з батьком, так як має намір влаштовувати своє особисте життя і, можливо, переїхати на проживання в іншу країну. Відповідно до ч.2\~ ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27.09.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07. 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 серпня 2022 року шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Городоцької міської ради Хмельницької області, в інтересах дитини, останній вважав за доцільне визначити місце проживання\~\~малолітнього [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] [INFO] . Із вказаного висновку слідує, що дитина проживає у сім`ї батька, який приділяє належну увагу та турботу сину. Дитина має задовільні умови проживання, батько приймає активну участь у вихованні дитини, піклується про стан її здоров`я, доглядає її, виховує її в дусі найкращих якостей, тобто забезпечує фізичний, інтелектуальний моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Мати дитини перебуває на роботі за кордоном, займатися вихованням та розвитком дитини немає можливості, тому сина залишила батькові. Окрім того, судом встановлено, що батько дитини [PERSON] зареєстрований та проживає у домоволодінні, Ѕ якого належить його матері. Що стосується можливості матеріально забезпечувати дитину, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що він працює на будівництві та отримує дохід, однак офіційно не працевлаштований. При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітнього сина з батьком, що визнано відповідачкою та підтверджено іншими доказами, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення для сина необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення дитини\~ усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на його виховання та розвиток, згоду матері на проживання малолітньої дитини з батьком, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - позивачем [PERSON] . При цьому, суд вважає необхідним наголосити на тому, що визначення місця проживання дітей разом із батьком не позбавляє права відповідачки [PERSON] спілкуватися з сином та не обмежує її у здійсненні своїх материнських прав та обов`язків стосовно дитини, оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання такої з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні. Враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved