Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

30 вересня 2022 року орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської областізвернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] , 2020 року народження, до його матері [PERSON] та батька [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на його утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що батьки хлопчика ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків щодо його виховання та утримання. Останні ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, вчиняють сімейні сварки у присутності дитини. Батьки неодноразово заслуховувалися на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської селищної ради та попереджувалися про наслідки за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Із 08 серпня 2022 року [PERSON] , 2020 року народження, взято на облік як дитину, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини з 02 по 12 серпня 2022 року проходила лікування від алкогольної залежності та з 21 вересня 2022 року з родиною не проживає. [PERSON] та [PERSON] притягувалися до адміністративної відповідальності за перебування в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, а останній ще і за невиконання батьківських обов`язків. 25 вересня 2022 року малолітнього [PERSON] було відібрано від батька [PERSON] , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, та поміщено до лікарні. Посилаючись на викладене, позивач просить суд відібрати дитину від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнути з них аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку з кожного, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу чи особи, в якої перебуватиме дитина. У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області Демченко О.В. на задоволенні позову наполягала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, просили дати їм шанс виправитися і не забирати у них дитину, зазначили, що підстав для її відібрання немає, вони за сином належним чином доглядають. Заслухавши представника органу опіки та піклування Демченко О.В. , відповідачів [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Миколаївської селищної ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах (а. с. 11-13). Як вбачається з характеристик Миколаївського селищного голови, [PERSON] фактично проживає зі своїм співмешканцем [PERSON] у його будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] інвалідності не має, офіційно ніде не працює, схильний до вживання спиртних напоїв. [PERSON] має інвалідність з дитинстав ІІІ групи, систематично вживає алкогольні напої, після чого між батьками дитини виникають конфлікти. [PERSON] застосовує фізичне насилля до [PERSON] у присутності малолітнього сина. [PERSON] систематично залишає своє фактичне місце проживання. З батьком дитини неодноразово проводилася профілактична робота щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї, а з матір`ю - щодо зловживанням алкогольними напоями та неналежного виконання батьківських обов`язків (а. с. 14-16). Згідно з листом ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП [PERSON] станом на 27 вересня 2022 року мешкала у м. Суми. 22 вересня 2022 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП за перебування у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці. Остання неодноразово залишала своє місце проживання протягом року, не повідомляючи нікому про це, що зафіксовано за ЄО №3056 від 01 серпня 2022 року та за №4195 від 21 вересня 2022 року. [PERSON] 25 вересня 2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП за перебування у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці та 26 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей (а. с. 17). Згідно з актами обстеження умов проживання від 01 квітня та 13 жовтня 2021 року, 29 липня, 01 та 03 серпня 2022 року, 01 та 22 вересня 2022 року за адресою: [ADDRESS] умови проживання задовільні, у будинку чисто, тепло, наявні продукти харчування, створені умови для проживання дитини. [PERSON] та [PERSON] вживають алкогольні напої, між ними виникають сварки у присутності їх малолітнього сина [PERSON] . Мати неодноразово залишала місце проживання, лишаючи дитину на його батька [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 23- 29). Згідно з актом обстеження умов проживання від 25 вересня 2022 року за адресою: [ADDRESS] умови проживання незадовільні, у будинку розкидані дитячі речі, предмети побуту. У дитини відсутнє сезонне взуття, верхній одяг дуже брудний, дитина взута у гумові капці. [PERSON] перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. [PERSON] 21 вересня 2022 року покинула місце проживання та свого малолітнього сина [PERSON] (а. с. 30). Згідно з довідкою КНП СОР "Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань" від 12 серпня 2002 року №1422 [PERSON] з 02 по 12 серпня 2022 року перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні з надання психологічної та наркологічної допомоги, де проходила курс протиалкогольного лікування (а. с. 31). Питання виконання [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] неодноразово розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту дитини Миколаївської селищної ради, за результатами яких ухвалювалися відповідні рішення та проводилася профілактична робота (а. с. 32-34). Із 25 вересня 2022 року малолітнього [PERSON] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози його життю та здоров`ю, відібрано від батька [PERSON] та поміщено до інфекційного відділення Сумської обласної дитячої клінічної лікарні (а. с. 11). 26 вересня 2022 року виконкомом Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області було прийнято рішення №240 про негайне відібрання малолітного [PERSON] від батька та матері без позбавлення батьківських прав та звернення з відповідним позовом до суду (а. с. 6). Згідно частини першої статті 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-4 частини першої статті 164 Сімейного кодексу передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами. Частиною 4 статті 170 Сімейного кодексу України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, суд вважає за необхідне відібрати, без позбавлення батьківських прав, у [PERSON] та [PERSON] їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стосовно вимоги про стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на утримання дитини суд дійшов такого висновку. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) на утримання її сина [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 30 вересня 2022 року. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути в дольовому порядку на користь держави судовий збір у розмірі 2481 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved