Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до Одеської міської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду залучено до участі у цивільній справі № 521/13672/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Терлецьку Ольгу Валентинівну. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказала, що за життя, 31 січня 2018 року, батько склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-90, відповідно до якого, він все своє майно заповів позивачці [PERSON] та відповідачці [PERSON] , в рівних частках кожній. Як вказала позивач, після її звернення до нотаріуса їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Позивач стверджує, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що з 24 лютого 2022 року в Україні було запроваджено воєнний стан, що змусило її виїхати за межі України. Також, позивач вказала, що в квітні 2022 року, до закінчення шестимісячного строку, телефонувала до нотаріуса та дізналась, що спадщину можна оформити після завершення воєнного стану. Після подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] до приватного нотаріуса Терлецької О.В., позивачу було надано письмові роз`яснення щодо звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Враховуючи викладене, позивач просить суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , протягом трьох місяців, з дня набрання рішенням законної сили. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду її представник надала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов стороною відповідача до суду надано не було. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Терлецька Ольга Валентинівна, у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] народилась [PERSON] (свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , від 03.09.1980 року) (а. с. 8). Згідно до вказаного Свідоцтва про народження, Батько народженої [PERSON] [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , від 30.08.2002 року, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Прізвище дружини, після укладення шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , від 08.01.2003 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини, після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а. с. 8а). У відповідності до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 02.09.2005 року, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Прізвище дружини, після укладення шлюбу « [PERSON] » (а. с. 10). Таким чином, виходячи з наведеного, вбачається, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] (а. с. 10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 12). 31 січня 2018 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Ворсуляк А.М., зареєстрований в реєстрі за № 1-90, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому, та на що він за законом матиме право, заповів позивачці [PERSON] та відповідачці [PERSON] , в рівних частках кожній (а. с. 9). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за заповітом померлого [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. На спростування зазначеного, матеріали справи не містять жодних доказів. Позивач [PERSON] у встановлений шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, що підтверджується, також, самою позивачкою. Згідно відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Терлецької О.В. № 83/01-16, від 09.09.2022 року, [PERSON] було роз`яснено про необхідність звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки остання не звернулась у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] (а. с. 22). Таким чином, в силу положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вже встановлено судом, позивач протягом вказаного вище строку не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька у нотаріальну контору, інший спадкоємець за заповітом відповідач [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснюється у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання при визначенні особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що обставини, якими [PERSON] доводить свої вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, оскільки підтверджуються відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved