Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою\~до [PERSON] ,\~у якій\~просить розірвати шлюб, зареєстрований 02.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 90. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 30.08.2022 справу направлено за підсудністю до Городоцького районного суду Львівської області. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що подружнє життя між ними не склалось через несумісність характерів, звичок, уподобань та поглядів на життя, відсутність спільних життєвих інтересів та неможливість спільного проживання. Вказала, що перебування у шлюбі з відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, скерувала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутності (а.с. 20-21). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просив про розгляд справи у його відсутності, просить судовий збір з нього не стягувати (а.с. 27-28). У підготовче засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, заяв сторін, долучених до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (а. с. 8, 9, 10) вбачається, що сторони 02.10.2012 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 90, від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексу України\~є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільну згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заявах сторін, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяви сторін, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та ч. 3\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», є підстави для повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496 грн. 20 коп.

Outcome: approved