Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-30 00:00:00

В січні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 10.04.1998 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули право спільної приватної власності на квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] [PERSON] дарує свою частку на квартиру позивачу. З повнолітніх в цій квартирі зареєстровані позивач, батько позивача та відповідач. За період з 01.01.2017 по 01.12.2019 позивач зазначає, що нею було сплачено за комунальні послуги та витрачено на управління, утримання та збереження вищезазначеної квартири суму у розмірі 60931,41 грн. Позивач зауважує, що відповідач відмовляється сплачувати за спожиті комунальні послуги майже протягом трьох років. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 20310,47 грн., та судовий збір, а судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.06.2020 відкрито провадження у даній цивільній справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У серпні 2021 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому зазначено, що остання вважає вимоги позивача необґрунтованими, незаконними та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами. У серпні 2021 до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач просить задовольнити позовну заяву та зазначає, що не погоджується з доводами відповідача, зазначеними у відзиві на позовну заяву. У вересні 2021 до суду надійшло заперечення відповідача, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні даного позову. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України 2004 року, частина перша статті 5 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 10.04.1998 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули право спільної приватної власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.04.1998, виданим органом приватизації - заводом «РАДАР». [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 07.12.2019, відповідний актовий запис № 5789. 19.07.2018 [PERSON] дарує свою частку на квартиру позивачу, що підтверджується договором дарування від 29.07.2018, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О., зареєстровано в реєстрі за № 575. Як вбачається з Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] станом на 10.07.2018 зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 26.09.2018, про що зроблено відповідний актовий запис № 4962 та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного районного управління юстиції у м. Києві 21.05.2009, про що зроблено відповідний актовий запис № 812.Вказані неповнолітні діти не зареєстровані за адресою [ADDRESS] , проте фактично проживають за вказаною адресою, що не заперечується сторонами. Як вбачається з доданих до матеріалів справи квитанцій та товарних чеків за період з 01.01.2017 по 01.12.2019, які містять прізвище [PERSON] та [PERSON] було сплачено за комунальні послуги та витрачено на управління, утримання та збереження вищевказаної квартири суму у розмірі 60931,41 грн, а саме: за утримання будинків і прибудинкових територій, за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, за послуги з централізованого водовідведення гарячої води, за спожитий газ, за електричну енергію, а також було здійснено витрати на управління, утримання та збереження спільного майна, а саме: купівля і встановлення лічильника води, купівля і встановлення набору «Розумний Watt», купівля насосу, купівля трьох ходового клапану до котла, купівля фільтрів та запчастини до котла, купівля магістрального картриджу. В грудні 2019 позивачем було направлено відповідачу два листи з вимогою сплатити сплатити борг. В матеріалах справи наявні письмові показання [PERSON] - батька позивача та відповідача, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О., зареєстровано в реєстрі за № 902. В письмових показання [PERSON] зазначено, що у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я не може займатися справами по дому, зокрема здійснювати оплату житлово-комунальних послуг наданих для мешканців квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказано, що після смерті дружини [PERSON] , їх донька [PERSON] взяла тягар оплати комунальних послуг на себе. Оплата житлово-комунальних послуг здійснювалась коштом [PERSON] . Крім того, зазначено, що [PERSON] не проживала зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з грудня 2015 року. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2020 (справа № 752/11666/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно. Крім того, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та ім`я [PERSON] видано довіреності від 19.07.2018 та від 02.12.2019, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко Я.О., зареєстровано в реєстрі за № 574 та № 1013, в яких останню уповноважено «… представляти інтереси [PERSON] в усіх банківських та фінансових установах, комерційних банках…», «…мати вільний доступ до належного [PERSON] нерухомого майна, здійснювати нагляд за нерухомим майном, проводити ремонтні роботи, сплачувати комунальні платежі, вести від його імені справи в громадських організаціях…». Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Відповідно до п. 11 Правил, У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. Відповідно до п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги», передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Судом встановлено, що сторони є співвласниками оспорюваної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивачем [PERSON] надано докази щодо сплати за період з 01.01.2017 по 01.12.2019, за комунальні послуги та витрачено на управління, утримання та збереження вищевказаної квартири суму у розмірі 60931,41 грн, а саме: за утримання будинків і прибудинкових територій, за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, за послуги з централізованого водовідведення гарячої води, за спожитий газ, за електричну енергію, а також було здійснено витрати на управління, утримання та збереження спільного майна, а саме: купівля і встановлення лічильника води, купівля і встановлення набору «Розумний Watt», купівля насосу, купівля трьох ходового клапану до котла, купівля фільтрів та запчастини до котла, купівля магістрального картриджу. Отже, відповідач грошові кошти у розмірі 20310,47 грн за житлово-комунальні послуги та витрати на управління та утримання квартири за адресою: [ADDRESS] не сплачувала, доказів, які спростовують зазначене відповідачем до суду не надано. У порядку ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. Враховуючи викладене, а також проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, підлягають задоволенню.

Outcome: approved