Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-23 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач) про стягнення 3 % річних, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в період з 02.12.2018 року по 02.12.2021 року за ставкою 3 % на кредитну заборгованість у розмірі 943,56 доларів США, що за курсом НБУ Долар США станом на 02.12.2021 року становить 25 692,76 гривень, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 270, 00 гривень за подання позовної заяви. В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що 14.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 380/1108/07-А на купівлю автотранспортних засобів. АТ «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке рішенням загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року змінило тип та назву банку з Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк». 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та об`єднаним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт. Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до Постанови Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі № 925/1874/13 саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку-правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується електронне посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/88814677). Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим Кредитором за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року, що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 10 484, 00 (десять тисяч чотириста вісімдесят чотири доларів 00 центів) доларів, надалі за текстом - «Кредит», зі сплатою 11,00% (одинадцять цілих 00 сотих) процентів річних, надалі за текстом - «Проценти», та порядком погашення суми основної заборгованості до 10-го числа кожного місяця. Оскільки, Відповідачем тривалий час не виконувалось покладене на нього Кредитним договором зобов`язання, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було змушено звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 30.06.2017 року Макарівським районним судом Київської області позов ПАТ Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Рішенням Макарівського районного суду Київської області № 370/979/17 від 30.06.2017 року було стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року в сумі 10 484,00 доларів США (десять тисяч чотириста вісімдесят чотири доларів 00 центів), з яких: 8 995,23 доларів США сума заборгованості за кредитом; 8 660,64 доларів США - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7053,12 гривні (сім тисяч п`ятдесят три гривні 12 копійок). Таким чином, АТ «Альфа-Банк» являється кредитором за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року, що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Однак, станом на сьогодні рішення Макарівського районного суду Київської області № 370/979/17 від 30.06.2017 року, залишається не виконаним. З огляду на те, що Відповідач досі не виконав рішення Макарівського районне суду Київської області № 370/979/17 від 30.06.2017 року про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на володіння своїм майном, Позивач має право на отримання суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних, увесь час прострочення. Враховуючи викладене, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.01.2022 року позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк», прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 12.01.2022 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу направлялися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , рекомендоване повідомлення № 0800100002880 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 380/1108/07-А на купівлю автотранспортних засобів. АТ «Укрсоцбанк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке рішенням загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року змінило тип та назву банку з Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк». 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та об`єднаним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт. Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Відповідно до Постанови Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі № 925/1874/13 саме передавальний акт, затверджений загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва Банку-правонаступника щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується електронне посилання http://revestr.court.gov.ua/Review/88814677). Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим Кредитором за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року, що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 10 484, 00 (десять тисяч чотириста вісімдесят чотири доларів 00 центів) доларів, надалі за текстом - «Кредит», зі сплатою 11,00% (одинадцять цілих 00 сотих) процентів річних, надалі за текстом - «Проценти», та порядком погашення суми основної заборгованості до 10-го числа кожного місяця. Оскільки, Відповідачем тривалий час не виконувалось покладене на нього Кредитним договором зобов`язання, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» було змушено звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 30.06.2017 року Макарівським районним судом Київської області позов ПАТ Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволено. Рішенням Макарівського районного суду Київської області № 370/979/17 від 30.06.2017 року було стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року в сумі 10 484,00 доларів США (десять тисяч чотириста вісімдесят чотири доларів 00 центів), з яких: 8 995,23 доларів США сума заборгованості за кредитом; 8 660,64 доларів США - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7053,12 гривні (сім тисяч п`ятдесят три гривні 12 копійок). Відповідно до. ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 512 Цивільного Кодексу України (далі за текстом - ЦК України), Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» являється кредитором за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року, що був укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Однак, станом на сьогодні рішення Макарівського районного суду Київської області № 370/979/17 від 30.06.2017 року, залишається не виконаним. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень пунктів 1.1. та 2.1. Кредитного договору валютою Кредиту є долар США. У п. 2.4. Кредитного договору зазначено, що нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту. Пунктом 7.3. Кредитного договору встановлено, що цей договір діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. За змістом ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність. За змістом ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних простроченої суми. У Постанові Верховного суду України від 26 квітня 2017 року у справі №918/32 стверджується, що правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього кодексу, за час прострочення. У Постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 914/1033/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку трьох процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Рішенням Європейського суду з прав людини від 11.01.2005 року у справі «Дубенко проти України» («Dubenko v. Ukraine») встановлено, що невиконання судового рішення на користь заявника понад три роки є втручанням у право заявника на мирне володіння своїм майном, яке закріплене у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод. З огляду на те, що Відповідач досі не виконав рішення Макарівського районне суду Київської області № 370/979/17 від 30.06.2017 року про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року, продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном, позивач має право на отримання суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних, увесь час прострочення. Відповідно до заборгованості за Кредитним договором № 380/1108/07-А 14.08.2007 року за статтею 625 ЦК України (3% річних) загальна заборгованість [PERSON] в період з 02.12.2018 року по 02.12.2021 року за ставкою 3 % на кредитну заборгованість становить 943,56 доларів США. Формулювання статті 625 ЦК України орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. У Постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 922/175/18 стверджується, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Це є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У Постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що під час розрахунку 3 % річних має застосовуватися прострочена сума, визначена в договорі, а не її еквівалент у національній валюті. Враховуючи вищевикладені обставини, заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 380/1108/07-А від 14.08.2007 року передбачена статтею 625 (3%) в період з 02.12.2018 року по 02.12.2021 року за ставкою 3 % на кредитну заборгованість становить 943,56 доларів США. Вирішуючи даний спір, суд виходить також з наступного. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Окрім того, що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента 3 % річних, які є складовою суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду (ВП ВС, 723/304/16-ц, 23.10.19 р.) вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтований та вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в період з 02.12.2018 року по 02.12.2021 року за ставкою 3 % річних на кредитну заборгованість у розмірі 943,56 доларів США підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так при пред`явленні позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 гривні (а.с. 6). Оскільки позов задоволений в повному обсязі, тому з відповідача користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 гривні. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved