Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-31 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 серпня 2001 року між нею та відповідачем, [PERSON] , був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 11. Після одруження ними обрані прізвища - [PERSON] та [PERSON] . За час перебування в шлюбі ними було набуте наступне майно: земельна ділянка - кадастровий номер 3222488201:01:007:5019, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,219 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; зареєстрована за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно під № [NUMBER] від 19.03.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286524467 від 24.11.2021 року. Житловий будинок - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2502606332080, загальною площею 207,4 кв. м. та житловою площею 93,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований за відповідачем згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №284081172 від 11.11. 2021 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №286524467 від 24.11. 2021 року. Тому, на підставі вищевикладеного позивачка просила суд визнати спільною сумісною власністю [PERSON] , ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) та [PERSON] , ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) наступне майно: земельну ділянку площею 0, 219 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок загальною площею 207,4 кв. м. та житловою площею 93,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Поділити спільне майно, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. Позивач подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву у якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1\~ст. 211 ЦПК України). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2021 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги позову слід задовольнити з наступних підстав. 29.08. 2001 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду 31 січня 2022 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 29.08.2001 року Виконкомом Шпитьківської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №11 - розірвано. У даній справі спір у сторін виник щодо поділу наступного майна, набутого за час шлюбу, а саме: Земельної ділянки - кадастровий номер 3222488201:01:007:5019, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,219 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; зареєстрована за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно під № [NUMBER] від 19.03.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286524467 від 24.11.2021 року. Житлового будинку - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2502606332080, загальною площею 207,4 кв. м. та житловою площею 93,6 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований за відповідачем згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №284081172 від 11.11. 2021 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №286524467 від 24.11. 2021 року. 09.11.2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №284081172 від 11.11.2021 року. Реєстрацію права власності за [PERSON] на спірний житловий будинок проведено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер 61505840 від 11.11. 2021 09:38:56, [PERSON] , Дмитрівська сільська рада, Бучанського району, Київської області. Крім того, за відповідачем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3222488201:01:007:5019, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,219 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; зареєстрована за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно під № [NUMBER] від 19.03.2014 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286524467 від 24.11.2021 року. Згідно частини першої статті 21 СК України шлюб - сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 2 статті 60 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело та час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Такий правовий висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, звернувшись до суду із відповідною заявою. За встановлених обставин, суд надходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved