Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованої особи - [PERSON] . В заяві зазначено, що заявниця разом з донькою [PERSON] , [INFO] та братом [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Її брат вчиняє відносно неї та її дитини домашнє насильство психологічного характеру, що полягає у висловлюванні в їх сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, а також фізичне насильство відносно заявниці. [PERSON] зазначає, що вжиті заходи профілактичного впливу на заінтересовану особу не діють, він своєї поведінки не змінює, а тому заявниця вважає, що існує реальна загроза продовження домашнього насильства з боку її брата. Заявниця просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк шість місяців, яким: заборонити йому перебувати в місці (кімнаті) проживання (перебування) з нею та її донькою; заборонити йому наближатися на відстань ближче 5 метрів до неї та її дитини. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, просила суд задовольнити її в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень на заяву від нього не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до п .п. 3, 6, 7, 8, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 11) рідні брати і сестри. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч.ч. 1 - 4, ч. 6, ч. 8 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України. Так, із наведених вище норм Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію і направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Підставою для видачі судом обмежувального припису є встановлення та доведення факту домашнього насильства (фізичного, сексуального, психологічного або економічного) кривдником відносно постраждалої особи, а також ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Судом встановлено наступне. Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 14.06.1988 року та [NUMBER] від 05.04.1991 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними сестрою та братом. Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 06.07.1998 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності, зокрема [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.09.2011 року, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.09.2011 року; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини: [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, виданого 02 жовтня 2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 02 жовтня 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 1298. Згідно термінового заборонного припису від 03 вересня 2022 року, цей терміновий заборонний припис винесено стосовно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 7 діб з 00 години 00 хвилин 04 вересня 2022 року та діє до 00 годин 00 хвилин 11 вересня 2022 року. Згідно термінового заборонного припису від 28 вересня 2022 року, повторно винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 19 години 00 хвилин 28 вересня 2022 року та діє до 19 години 00 хвилин 08 жовтня 2022 року. Згідно термінового заборонного припису від 01 жовтня 2022 року, повторно винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] . Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 1 добу з 15 години 00 хвилин 01 жовтня 2022 року та діє до 15 години 00 хвилин 02 жовтня 2022 року. Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 393186 від 01 жовтня 2022 року, зазначений протокол складений відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В протоколі зазначено, що 04.09.2022 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись за адресою: [ADDRESS] , не виконав терміновий заборонний припис від 03.09.2022 року, а саме порушив зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи та заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. Як було встановлено судом, заінтересованою особою відносно заявниці протягом тривалого часу систематично вчиняється психологічне та фізичне насильство, яке проявляється у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, шантажем. Таким чином, враховуючи, що заінтересована особа продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до заявниці, не висловлює щирого каяття щодо своєї поведінки, тому суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку із чим для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалої особи необхідно застосувати обмежувальний припис стосовно кривдника. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, видачі обмежувального припису відносно заінтересованої особи із визначенням таких заходів тимчасового обмеження прав заінтересованої особи: заборонити йому перебувати в місці (кімнаті) проживання (перебування) з нею та її донькою; заборонити йому наближатися на відстань ближче 5 метрів до неї та її дитини. Що стосується строку обмежувального припису, то, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе визначити такий строк у чотири місяці. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Згідно ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved