Jurisdiction: civil
Date: 2022-11-02 00:00:00

31 травня 2022 року до суду надійшов вказаний позов, який обґрунтовано тим, що 20 вересня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду № С11.173.77021 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Банком надано кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку на умовах, за якими ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладання угоди становить 5000,00 гривень, максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200\~000,00 гривень, процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. На виконання умов договору банком надано [PERSON] грошові кошти в сумі 5000,00 гривень, строком до 15 березня 2021 року, які вона зобов`язувалась повернути. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , та надавши кредитні кошти в розмірі 5000,00 гривень в межах кредитного ліміту. 03 грудня 2020 року до ТОВ «ФК «Профіт Капітал», відповідно до договору факторингу, перейшло право вимоги за договором № С11.173.77-21 від 20 вересня 2017 року, який укладено між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] . Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 19268,58 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 5000,00 гривень, заборгованості за відсотками 12001,04 гривень, інфляційні втрати 1717,10 гривень, 3% річних 550,44 гривень. 04 серпня 2022 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою. Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 03 листопада 2022 року звернулась до суду з заявою про визнання позовних вимог в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 березня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено угоду С11.173.77021 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, в якій [PERSON] висловила бажання щодо оформлення на своє ім`я кредиту, власним підписом підтвердила, що ознайомлена з умовами договору (а. с. 5). З виписки по рахунку [PERSON] за період з 01 червня 2016 року по 03 грудня 2020 року та довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором С11.173.77021 від 03 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно користувалась вказаним рахунком та станом на 03 грудня 2020 року в неї виникла заборгованість за основним боргом 5000,00 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 12001,04 гривень, а за період з 03 грудня 2020 року по 10 січня 2022 року 3% річних 550,44 гривень, інфляційні втрати 1717,10 гривень (а. с. 6-8). 03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорі і підтверджена документацією, строк платежу за якими настав, а також ті, що виникнуть в майбутньому, та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Право вимоги, які клієнт відступив фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в реєстрі боржників. Сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення права вимоги по реєстру боржників складає 2\~300\~000,00 гривень (а. с. 14-16). [PERSON] включено у реєстр боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року (а. с. 17-19). ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплачено 200\~000,00 гривень на користь АТ «Ідея Банк» в якості гарантійного внеску згідно договору про участь в торгах, а також 2\~100\~000,00 гривень у якості фінансування загальної вартості згідно договору факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року (а. с. 20-21). 30 листопада 2021 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулось до [PERSON] з досудовою вимогою, яка не була виконана (а. с. 10-12). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 2 ст. 1081 ЦК України грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст. ст.\~526,\~527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язок з повернення отриманого ним кредиту ні первісному кредитору, ні новому, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28 вересня 2021 року. Зокрема, АО «Правовий діалог» підготовлено та подано позовну заяву, за що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило об`єднанню грошові кошти в розмірі 2000,00 гривень, що підтверджується актом прийому-передачі правової допомоги № 1, а також платіжним дорученням № 9641, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило 866\~000,00 гривень на користь АО «Правовий діалог», в які входить сплата, зокрема, за вказану позовну заяву. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000,00 гривень, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданому обсягу професійної правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до почату розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 50% понесених ним судових витрат зі сплати судового збору в сумі 1240,50 гривень.

Outcome: approved